ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/21666/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:        Пєскова В.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., 

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алеко Груп», 
представник - Потапчук Н.О.,
відповідач-1 - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 
представник - Шатохін О.П.,
відповідач-2 - Державне підприємство «Сетам»,
представник Державного підприємства «Сетам» не скористався правом участі в судовому засіданні, повідомлений належним чином,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробудтрейд»,
представник - Наконечна Я.С.,
розглянув матеріали касаційних скарг Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Сетам»
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017
у складі колегії суддів: Чорногуза М.Г. (головуючий), Агрикової О.В., Ткаченка Б.О. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алеко Груп»
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Сетам»
про визнання недійсним електронних торгів від 17.11.2016 по лоту № 177000.

За результатами розгляду касаційних скарг Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції
1. 30.10.2013 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/11355/13 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «Форум-ДС», як боржника, а також ТОВ «Вібропрес-ДС» та ТОВ «Форум-ДС І КО», як поручителів про солідарне стягнення в т.ч. за Кредитним договором від 19.04.2005 № 133/05-00-KL простроченої заборгованості по поверненню кредиту у сумі 3 164 000 грн, поточної заборгованості по поверненню суми кредиту 135 980 232, 66 грн, 14 475 410, 91 грн простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 15 786 985, 58 грн поточної заборгованості по нарахованим процентам. Ця заборгованість у ТОВ «Форум-ДС» виникла на підставі того, що 21.02.2012 ним та ЗАТ «Форум-ДС», як боржником за вказаним кредитним договором укладено Договір про переведення боргу.
2.   18.11.2016 ТОВ «Алеко Груп» зареєструвало через ДП «Сетам» заявку на участь у електронних торгах, лот. № 177000, будівля виробничого корпусу (літ. А) загальною площею 3 452, 80 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Жмеринська, 1, про що отримало повідомлення від організатора торгів ДП «Сетам» та квитанцію про сплату гарантійного внеску за участь в торгах. Зазначену квитанцію позивачем оплачено на суму 372 729, 75 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення від 18.11.2016 № 1001704497 (т. 1, а.с. 18).
3.  19.11.2016 позивач став переможцем вказаних електронних торгів, що підтверджується протоколом № 213235 проведення електронних торгів від 19.11.2016 (т. 1, а.с. 66).
4.    29.11.2016 позивач звернувся до ДП «Сетам» з листом № 36 (від 29.11.2016 вх №16381-12-16) та до начальника відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України з листом № 37, якими повідомив відповідачів про те, що згідно ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2016 у справі № 826/18232/16 встановлено наявність протиправних дій, що полягали у проведення заходів із реалізації без урахування передбачених ухвалами від 18.05.2016 та 19.08.2016 обмежень щодо відчуження майна (будівля виробничого корпусу (літ. А) загальною площею 3 452, 80 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Жмеринська, 1), а також про те, що зазначеною ухвалою адміністративного суду накладено арешт. З огляду на вказані обставини, позивач просив роз'яснити чи потрібно йому сплачувати повну ціну лоту (т. 1, а.с. 137, 138).
5.   У відповідь ДП «Сетам» листом від 07.12.2016 № 3287/16381-12-16/12 повідомило позивача про те, що, на його думку, торги відбулись без порушення встановленого законом порядку (т. 1, а.с. 139).
6.  Однак, в інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зазначено, що на нерухоме майно 23.08.2016 накладений арешт на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 18.05.2016 та від 19.08.2016 у справі № 5011-15/2045-2012, з огляду на що позивач як переможець торгів навіть у випадку сплати вартості ціни лоту обмежений у можливості майбутньої державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а відповідно, на думку позивача, правочин щодо реалізацій такого майна на електронних торгах з боку відповідачів не був спрямований на реальне настання правових наслідків

Обґрунтування позову 
7.     25.11.2016 позивач подав до Господарського суду міста Києва даний позов до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсним електронних торгів від 17.11.2016 по лоту № 17700, вважаючи ці електронні торги проведеними із порушенням порядку реалізації, яке полягало у невнесенні інформації про наявність стосовно майна, яке було предметом продажу на оскаржуваних торгах, арешту, накладеного ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 та 19.08.2016 у справі № 5011-15/2045-2012.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
8.     19.01.2017 рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено.
9.     Рішення мотивовано тим, що у діях відповідачів не було порушень Порядку реалізації арештованого майна, оскільки станом на момент передачі майна на реалізацію, обтяження щодо майна, виставленого на продаж, були відсутні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
10. 18.07.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги по лоту № 177000 (будівля виробничого корпусу (літ. А) загальною площею 3 452, 80 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 1), які проведені Державним підприємством «Сетам» 17.11.2016. Визнано недійсним та скасовано протокол № 13235 проведення електронних торгів від 19.11.2016 по лоту № 177000 (будівля виробничого корпусу (літ. А) загальною площею 3 452, 80 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 1). Зобов'язано Державне підприємство «Сетам» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Алеко Груп» суму сплаченого гарантійного внеску за участь в торгах по лоту № 177000 в розмірі 372 729 (триста сімдесят дві тисячі сімсот двадцять дев'ять) грн 75 коп. Стягнуто з відповідачів на користь позивача суми судового збору.
11.   Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що електронні торги з продажу лоту № 177000 були проведені 19.11.2016 з порушенням норм чинного законодавства, і вказані порушення вплинули на результати таких торгів, оскільки унеможливили реєстрацію права власності на придбане майно за позивачем та настання відповідних правових наслідків, на які розраховував позивач, сплачуючи гарантійний внесок та приймаючи участь у вказаних торгах. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
12.          06.11.2017 ДП «Сетам» та 13.11.2017 Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подані касаційні скарги з аналогічним проханням про скасування постанови суду апеляційної інстанції і про залишення без змін рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2017. Посилання зроблені на дотримання Порядку реалізації арештованого майна при проведенні спірних електронних торгів. 
Крім того, ДП «Сетам» вказував, що станом на момент передачі майна на реалізацію, обтяження щодо майна, виставленого на продаж, були відсутні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; наявність обтяжень, накладених судами, не перешкоджає набуттю права власності переможцем торгів, який набуває право власності на нерухоме майно у реалізації примусової реалізації відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; у разі перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж не поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судоми, відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; позивач не довів, яким чином порушення вплинули на результати торгів та як це порушило його права. 

Б.           Доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу
13.          У відзиві на касаційну скаргу ДП «Сетам» позивач, посилаючись на правильність застосування норм матеріального і процесуального права, просить залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Конституція України 
Стаття 6 частина друга.
Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. 
Стаття 19 частина друга.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Господарський процесуальний кодекс України (у редакції від 06.11.1991)
          Стаття 43. Оцінка доказів           
Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом... 
          Цивільний кодекс України.
Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину
1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 
3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 
5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. 
Стаття 215. Недійсність правочину
1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 
3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Стаття 216. Правові наслідки недійсності правочину
1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. 
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
2. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. 
3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів… 
          Закон України «Про виконавче провадження» (у редакції на час спірних правовідносин) 
Стаття 62. Реалізація майна, на яке звернено стягнення 
1. Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. 
2. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). 
3. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. 
4. Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. 
5. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. 
6. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. 
7. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. 
8. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. 
9. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. 
10. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону. 
11. У разі якщо від продажу частини майна виручено суму, достатню для задоволення вимог стягувача, сплати виконавчого збору, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також сплати штрафу, продаж арештованого майна припиняється. 
12. Витрати, пов'язані з організацією та проведенням прилюдних торгів, аукціонів або реалізації майна боржника на комісійних умовах, не повинні перевищувати п'яти відсотків вартості реалізації майна.
Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 (чинний на момент формування заявки від 06.07.2016 № 141413100-1/18.)
IX. Порядок уцінки (повторної уцінки) майна
1. У разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці).
2. Уцінка (повторна уцінка) майна, в тому числі майна, визначеного розділами VI, VII цього Порядку, проводиться відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження».
Державний виконавець, який отримав протокол електронних торгів, що не відбулися, зобов'язаний провести уцінку (повторну уцінку) майна протягом п'яти робочих днів з дня отримання протоколу електронних торгів.
Уцінка майна, яке швидко псується, здійснюється протягом одного робочого дня з дня отримання протоколу електронних торгів…
X. Порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності
…
7. Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову)…

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
14.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
15. Судова колегія констатує, що доводи касаційних скарг зводяться до дотримання Порядку реалізації арештованого майна та відхиляє їх з огляду на наступне.
16.  Частиною другою статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Частиною другою статті 19 Основного Закону унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
17.   Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню, регулюються Законами України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV та від 02.06.2016 № 1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, положення яких підлягає застосуванню у залежності від моменту вчинення відповідних дій.
Відповідно до пунктів 7, 8 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом.
Крім того, спірні правовідносини регулюються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5.
18. 06.07.2016 заступником директора Департаменту - начальником ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Головним державним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 25.11.2013 № 910/11355/13 складено заявку № 41413100-1/18 на реалізацію арештованого майна ВП № 41413100, яка була 11.07.2016 за вх. № 20/1315-16 передана ДП «Сетам» (далі - відповідач-2) як організатору торгів.
Вказана заявка містила відомості про обтяження майна, що передавалося на торги (виробничий корпус площею 3 452, 80 кв.м по вул. Жмеринській, 1 літера А): постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.06.2015 ВП № 41413100 ВПВР ДВС України; заборона на нерухоме майно згідно іпотечного договору від 03.03.2012 № 1-0030/12/22-ІР, зареєстровано в реєстрі № 410.
19. 13.07.2016 року на офіційному сайті ДП «Сетам» за посиланням: https://setam.net.ua/auction/161918 розміщено інформацію про лот 160243 (будівля виробничого корпусу (літ.А), загальною площею 3 452, 80 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Жмеринська, 1). За інформацією, що міститься за вказаним посиланням, датою проведення аукціону визначено 12.08.2016 і датою закінчення 14.08.2016. Відповідно до протоколу вказаних торгів від 14.08.2016 визначено, що вказані торги не відбулись (т. 1, а.с. 119).
Повторні торги відповідно до протоколу від 28.09.2016 не відбулися.
19.11.2016 позивач став переможцем втретє оголошених торгів за лотом № 177000 щодо вказаного нерухомого майна.
20. Водночас, станом на момент формування заявки на реалізацію вищезазначеного нерухомого майна та публікації на сайті ДП «Сетам» відповідного повідомлення про проведення торгів, на вказане майно, що належало на праві власності ТОВ «Газобетон-ДС» у процесі розгляду заяви про визнання правочинів недійсними та спростування майнових дій боржника (угоди по відчуженню якого на користь створених боржником підприємств: ТОВ «Вібропрес-ДС», ТОВ «Газобетон-ДС» та ТОВ «Форум-ДС і Ко»), ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 та від 19.08.2016 у справі № 5011-15/2045-2012 накладено арешт на майно, зокрема виробничий корпус площею 3 452, 80 кв. м по вул. Жмеринській, 1 літера А (т. 1, а.с. 70-75, 76-79).
Згідно з матеріалами справи інформаційну довідку № 62906902 щодо спірного нерухомого майна державним виконавцем сформовано 06.07.2016 (т. 1, а.с. 97), а інформацію про арешти згідно ухвал Господарського суду міста Києва було внесено 26.08.2016 (т. 1, а.с. 190-191).
21. Судова колегія констатує обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції стосовно безпідставності доводів відповідача-2 про відсутність інформації про арешти на момент формування інформаційної довідки, оскільки відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5, начальник відділу державної виконавчої служби повинен був перевірити наявність чинних обтяжень нерухомого майна, що передавалось на торги.
Окрім того, суд апеляційної інстанції встановив, що станом на момент подання заявки про реалізацію майна, так і станом на момент проведення спірних електронних торгів, державний виконавець та організатор торгів були обізнані про існування чинних арештів нерухомого майна, що належить ТОВ «Газобетон-ДС», проте допустили проведення торгів, наслідком яких мало стати його відчуження.
22.  Пунктом 7 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна (чинного на момент проведення оспорюваних торгів) визначено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).
Отже, за наслідками проведення оскаржуваних електронних торгів, арешт нерухомого майна ТОВ «Газобетон-ДС», накладений ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 та від 19.08.2016 р. у справі № 5011-15/2045-2012, у будь-якому випадку залишився би чинним, оскільки не міг бути знятий державним виконавцем, а наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/18232/16, якою встановлено заборону на вчинення реєстраційних дій на відповідне майно, унеможливлює перехід права власності на таке майно до позивача, чим порушуються його права та інтереси.
23.          Судова колегія зазначає, що електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Тобто, торгами є публічний захід із продажу майна, при проведенні якого набувач (учасник торгів) переконаний, що набуває майно, яке звільнено від будь-яких обтяжень, або про такі обтяження оголошено.
Беручи до уваги наведені вище положення Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» та законодавства, яке регулює порядок виконання рішень суду, то саме органи державної виконавчої служби несуть відповідальність за процедуру проведення торгів у межах виконавчого провадження.  
24.          Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п'ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину положенням ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).
25.          При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними слід встановити, чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 910/23970/15.
26.          Враховуючи, що електронні торги з продажу лоту № 177000, були проведені з порушенням норм чинного законодавства з боку органів державної виконавчої служби, і вказані порушення вплинули на результати таких торгів, оскільки унеможливили реєстрацію права власності на придбане майно за позивачем та настання відповідних правових наслідків, на які розраховував позивач, сплачуючи гарантійний внесок та приймаючи участь у вказаних торгах, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
 
Б.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
27.          Таким чином, оскільки оскаржена постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Сетам» і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.              Касаційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Сетам» залишити без задоволення.
2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі № 910/21666/16 залишити без змін.
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                    В.В. Білоус 
                                                                                                    В.Я. Погребняк