Постанова 
Іменем України
 
28 березня 2018 року
м. Київ
 
справа № 636/5408/15-ц
 
провадження № 61-3619св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                     КурилоВ. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_3,
відповідач - ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Пшенічної Л. В., Хорошевського О. М.,                  Шаповал Н. М., від 02 вересня 2016 року 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона та ОСОБА_4знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 25 березня 2015 року. У даному шлюбі вони мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен із них живе своїм життям та своїми інтересами. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не цікавиться вихованням доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виконання своїх обов'язків та добровільно виконувати їх не бажає, не зважаючи на її неодноразові звернення до нього з цього приводу. 
 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просила суд: стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення донькою трьох років. 
 
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 квітня                    2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 у розмірі1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду і до досягнення ОСОБА_5 трьох років. 
У іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач працює та має стабільний дохід, а тому стягнув аліменти на: дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача; дружину в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача.
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2016 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 квітня                        2016 року змінено в частині стягнення аліментів на дружину. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на неї в розмірі                        1/12 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення ОСОБА_5 трьох років. 
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що розмір аліментів стягнутих на дитину та дружину становить майже                              1/2 частини доходів відповідача, а тому необхідно зменшити розмір утримання на дружину до 1/12 частини з усіх видів доходів відповідача.
 
У вересні 2016 рокуОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Заявник просить скасувати оскаржувані рішення повністю, проте в частині вирішення справи щодо утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 доводів на обґрунтування касаційної скарги не наводить. Підстав для виходу за межі касаційної скарги не вбачається, а тому судові рішення у цій частині не переглядаються. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано зменшив розмір аліментів на утримання дружини з 1/6 частини до 1/12 частини. 
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
24 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Судами встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстровано між ними 25 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міського районного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис за № 59, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 258754.
У шлюбі народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 430925, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міського районного управління юстиції у Харківській області 30 жовтня 2015 року. 
 
Відповідно до частини другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання також має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
 
Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дружину, апеляційний суд, врахував матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дитини, на яку стягнуто аліменти, інші обставини, що мають істотне значення, дійшов до обґрунтованого висновку про визначення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів відповідача.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2016 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                  М. Є. Червинська 
Судді:                                                                            Н. О. Антоненко 
В М.Коротун      
В. І.Крат
В. П.Курило