ПОСТАНОВА
Іменем України

21 березня 2018 року 
м. Київ
справа №636/1637/17
адміністративне провадження №К/9901/4499/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 10.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №636/1637/17 за позовом ОСОБА_2 до Малинівської селищної ради Чугуївського району, третя особа - Міськрайонне управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_2 звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району, третя особа - Міськрайонне управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просила суд зобов'язати селищну раду змінити конфігурацію земельної ділянки, належної їй відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 06.01.2015, кадастровий номер НОМЕР_2, згідно плану відводу земельної ділянки від 25.02.2014.
2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2007 році вона придбала зруйнований житловий будинок з залишковим відсотком готовності 4,8%, який знаходиться на земельній ділянці фонду Малинівської селищної ради за адресою АДРЕСА_1. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га ОСОБА_2 отримала 06.01.2015. Стверджує, що на етапі узгодження меж земельної ділянки їй було відмовлено у приватизації за тією конфігурацією, яку мала земельна ділянка на момент купівлі фундаменту на ній. Після цього, за рахунок належної земельної ділянки було зроблена полоса безпеки та надано ділянку в іншому місці, в болотній місцевості. Частина виділеної земельної ділянки знаходиться нижче рівня води і через паводки щорічно підтоплюється водою, оскільки струмок протікає поруч з земельною ділянкою, тому земельна ділянка не придатна для будівництва і обслуговування будинку.
3. Постановою від 10.07.2017 Чугуївського міського суду Харківської області, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.
4. ОСОБА_2 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.
5. Ухвалою від 17.11.2017 Вищий адміністративний суд України касаційну скаргу залишив без руху.
6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017. 
7. Відповідно до п.п. 12 п. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (надалі - КАС України) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
8. За результатами автоматизованого розподілу судових справ визначено склад суду в адміністративній справі - судову колегію у складі суддів Кравчука В.М. (доповідач), Берназюка Я.О., Стародуба О.П.
9. На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України, скаржник подала клопотання про усунення недоліків касаційної скарги. 
10. Ухвалою від 04.01.2018 Верховний Суд відкрив провадження за даною касаційною скаргою.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. 19.02.2007 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ОСОБА_2 купила у ОСОБА_5 зруйнований житловий будинок з залишковим відсотком готовності 4,8%, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
12. Придбаний об'єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці фонду Малинівської селищної ради розміром 1159 кв. м. Згідно з генеральним планом, затвердженим у 2007 році, в користуванні ОСОБА_5 перебувала земельна ділянка площею 1159 кв. м.
13. 17.09.2012 ОСОБА_2 звернулась з письмовою заявою до голови Малинівської селищної ради з проханням збільшити їй площу земельної ділянки до 15 соток в АДРЕСА_1
14. Листом від 17.09.2012 Малинівська селищна рада повідомила ОСОБА_2 про необхідність звернутись із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
15. Рішенням Малинівської селищної ради від 04.10.2012 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і спорудза адресою АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,1500 га в смт. Малинівка.
16.          Листом від 26.03.2013 Малинівська селищна рада у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 20.03.2013, повідомила, що її заява розглянута на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, використання природніх ресурсів, охорони навколишнього середовища та рекомендовано ОСОБА_2 надати ситуаційний план, на якому необхідно відобразити прибережну смугу річки Борисівка в смт. Малинівка та прилежні присадибні земельні ділянки по АДРЕСА_1
17. Листом від 09.10.2013 Малинівська селищна рада у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 13.09.2013, повідомила про необхідність надання викопіювання з генерального плану смт. Малинівка та звернення з відповідною заявою.
18. Рішенням Малинівської селищної ради від 11.09.2013 внесено зміни до п.1 рішення від 04.10.2012 в частині заміни «правокористування на умовах оренди» на «право власності».
19. У 2014 році за замовленням ОСОБА_2 суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_6 (виконавець) розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1.
20.          Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області не погодило цей проект землеустрою у зв'язку з наявністю зауважень, повернуло його на доопрацювання, про що було складено висновок від 03.03.2014 № 20.07-04/051/09-14. У висновку містяться наступні зауваження: уточнити у проекті відведення категорію земель, з яких надається відповідна земельна ділянка; у матеріалах землевпорядного проектування нанести інформацію щодо місця розташування водного об'єкту, межі прибережної захисної смуги та водоохоронної зони; відсутній акт перенесення в натурі на місцевість меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»); відведення земельної ділянки на цих землях можливе лише за умови виконання ст.ст. 58, 61 Земельного кодексу України.
21. 06.01.2015 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку.
22. 17.02.2017 ОСОБА_2 звернулась з письмовою заявою до голови Малинівської селищної ради з проханням роз'яснити чому рівень води земельної ділянки АДРЕСА_1 знаходиться нижче рівня води струмка, що протікає поруч.
23. Листом від 28.02.2017 Малинівська селищна рада у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 17.02.2017 повідомила, що в компетенцію землевпорядника питання про рівень води в струмку не входить.
24. З приводу аналогічного питання було скеровано адвокатський запит від 10.02.2017, 04.03.2017 до Управління Держгеокадастру у Харківській області та Малинівської селищної ради.
25. У відповідь Управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило, що за даними Державного земельного кадастру інформація стосовно оформлення права власності, право користування на умовах оренди земель водного фонду на території смт. Малинівка відсутня, тому надати інформацію про знаходження земельної ділянки ОСОБА_2 нижче рівня водної поверхні струмка «Борисівка» не можливо.
26. У свою чергу, Малинівська селищна рада листом від 11.03.2017 повідомила, що в селищній раді немає спеціалістів, які б могли визначити чи знаходиться земельна ділянка нижче рівня водної поверхні струмка, а до повноважень ради не входить розроблення проекту землеустрою. 

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
27.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що жодних доказів щодо знаходження земельної ділянки нижче рівня води, окрім фото, позивач суду не надав.
28.          Водночас, суд дійшов висновку, що вирішення цього питання не входить до обов'язків відповідача, а законом передбачений інший порядок врегулювання даного спору. Зокрема, у статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Відповідно до статті 56 цього ж Закону встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.
29.          При цьому, суд апеляційної інстанції додатково покликався на те, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. 
30. Згідно з ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
31. Отже, чинним законодавством не передбачено віднесення до селищної ради компетенції щодо розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та внесення змін до конфігурації земельної ділянки.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
32. Касаційна скарга позивача містить наступні доводи:
А) cуди не взяли до уваги фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, а саме те, що у ОСОБА_2 примусово забрали частину земельної ділянки і за рахунок цього зробили межу безпеки, а потім виділили їй землю на болотній місцевості, що фактично знаходиться нижче рівня води струмка, що протікає поруч. Ці обставини підтверджуються не лише фотознімком місцевості, а також наданими поясненнями в судовому засіданні. Таким чином, на думку позивача, суд проігнорував вимоги ч. 2 ст. 69 та ч.2 ст. 71 КАС України.
Б) окрім того, відповідно до статті 11 КАС України суд міг вийти за межі позовних вимогу разі, якщо це було необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, третіх осіб, про захист яких вони просять. Проте не зробив цього.
33. У зв'язку з цим, позивач просить скасувати постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 10.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, прийняти нове, яким позов задовольнити.
34. 05.02.2018 від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшли пояснення щодо неможливості Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області брати участь у справі, оскільки останнє не є самостійною юридичною особою, а є лише структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

V. ОЦІНКА СУДУ
35. Перевіривши доводи касаційної скарги на підставі встановлених судами фактичних обставин справи, Верховний Суд дійшов до таких висновків. 
36. У справі, що розглядається, предметом касаційного оскарження є правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права при постановленні судових рішень, якими в задоволенні вимог про зобов'язання селищної ради змінити конфігурацію земельної ділянки відмовлено повністю.
37.          Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
38.          Судами встановлено, що у Плані меж зон обмежень земельної ділянки від 2014 (а.с.12), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 щодо земельної ділянки наявні обмеження, обтяження - прибережна захисна зона навколо природних водотоків (струмків).
39.          У зв'язку з цим, у 2014 році Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області надало висновок, яким не погодило розроблений проект землеустрою (а.с. 13) саме через наявність обмежень.
40.          В матеріалах справи наявний План опису меж земельної ділянки в натурі (а.с. 16), згідно з яким було проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2 із зазначенням номерів кутів повороту межі, на підставі яких і видавалось свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,15 га.
41. Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.01.2015 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,15 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Земельна ділянка надана за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
42.          З наданого ДП «Центр державного земельного кадастру» кадастрового плану земельної ділянки (а.с.100) вбачається, що конфігурація земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 змінена та не відповідає конфігурації земельної ділянки, зображеної на плані меж земельної ділянки (а.с. 16 або 12), що є додатком до свідоцтва про право власності на нерухоме майно на цю земельну ділянку серії НОМЕР_1, видане 06.01.2015. Межі вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) були сформовані та погоджені, і лише після цього ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку. Отже, ОСОБА_2 погодилася на отримання у власність земельної ділянки з урахуванням нових меж, визначених під час її відведення.
43.          Відмовляючи в позові, суди правильно застосували положення частини 5 статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» згідно з якою виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватись на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) чи рішення суду. 
44.          Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
45.          З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі виявлення невідповідності меж земельної ділянки межам по затвердженій технічній документації з погодженню меж земельної ділянки, відповідні виправлення вносяться на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) чи рішення суду. Таку технічну документацію позивачка не розробляла.
46.          Виділена позивачці у приватну власність земельна ділянка не відповідає межам земельної ділянки, яка були у фактичному користуванні у 2007 році на момент купівлі об'єкта нерухомості, розташованого на цій земельній ділянці. Проте межі були сформовані та погоджені належним чином, в тому числі і позивачем. Зміна цих меж, якої домагається позивач, можлива лише з дотриманням процедури, передбаченої законодавством. 
47.          Колегія суддів також вважає, що правовий висновок судів про те, що чинним законодавством не віднесено до компетенції селищної ради питання про внесення змін до конфігурації земельної ділянки є правильною.
48.          Відповідно до статті 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених Земельним кодексом України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Відомості вносяться одночасно до документів Державного земельного кадастру у текстовій та графічній формі. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою. Внесені відомості зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно.
49.          За приписами статті 195 Земельного кодексу України основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
50.          Згідно з частиною першою статті 204 Земельного кодексу України державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
51.          Водночас, відповідно до ч. 15 ст. 186 Земельного Кодексу України оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.
52. Таким чином, селищна рада, як орган місцевого самоврядування, лише погоджує технічну документацію із землеустрою. Подальші дії щодо внесення змін конфігурації земельної ділянки здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оскільки такі зміни вносяться до бази даних державного земельного кадастру.
53. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.
54. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
55.          Судові витрати слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
2.          Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 10.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           Кравчук В.М.

Суддя                                                                                                               Берназюк Я.О.

Суддя                                                                                                                Стародуб О.П.