ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/23532/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.,
здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 (головуючий - Сітайло  Л.Г., судді: Калатай  Н.Ф., Пашкіна С.А.) в частині зупинення апеляційного провадження у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"
до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз"
про визнання договору укладеним та зобов'язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" (далі - ПАТ "Харківська ТЕЦ-5", споживач), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" (далі - ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5"), звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви від 23.02.2017 про зміну предмета позовних вимог) до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", постачальник) про: 1) визнання укладеним з 01.11.2016 - моменту початку фактичного постачання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" природного газу ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" - договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" в редакції споживача та відповідно до Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501; 2) зобов'язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надати ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" підписану уповноваженою особою письмову форму договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в редакції ПАТ "Харківська ТЕЦ-5".
Позовна заява обґрунтовується безпідставним ухиленням відповідача як постачальника "останньої надії" від укладення договору, обов'язок укладення якого покладено на нього відповідно до закону.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 (суддя Турчин С.О.),  залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (головуючий - Чорногуз М.Г., судді: Власов Ю.В., Агрикова О.В.), позов задоволено частково. Визнано укладеним з 16.11.2016 договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" в редакції споживача, яку викладено у резолютивній частині рішення, та зобов'язано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надати ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" підписану уповноваженою особою письмову форму договору постачання природного газу постачальником "останньої надії". В решті позову відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 (головуючий - Вовк І.В., судді Могил С.К., Студенець В.І.) зазначені рішення та постанову скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2017 позов задоволено частково. Визнано укладеним з 16.11.2016 договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" в редакції споживача і зобов'язано відповідача надати позивачу підписану уповноваженою особою письмову форму договору постачання природного газу постачальником "останньої надії".
Рішення мотивоване статтями 633, 634, 641, 642, 876, 882, 887 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статтями 1, 15 Закону України "Про ринок природного газу", пунктів 1, 2, 3, 5, 6 розділу 5 Правил постачання природного газу (далі - Правила №2496), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, та статтями 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у редакції, чинній до 15.12.2017, посилаючись на які дійшов висновку про те, що з огляду на обставини розірвання станом на 16.11.2016 договорів на постачання природного газу між діючими постачальниками та ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" та неоформлення позивачем договірних відносини з новим постачальником, що обумовило неможливість отримати природний газ від діючих постачальників у спірний період (листопад-грудень 2016 року), та зважаючи на направлення позивачем заяви-приєднання відповідачу суд дійшов висновку про те, що в силу вимог закону відповідач не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу постачальником "останньої надії".
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 призначено у справі №910/23532/16 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та провадження у цій справі зупинено до надходження до апеляційного суду висновку експертизи.
Ухвала мотивована посиланням на статті 86, 99, 104, 228, 229 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017, з урахуванням яких суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про призначення судової експертизи. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати в частині зупинення апеляційного провадження у справі та передати справу на розгляд Київського апеляційного господарського суду.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 195, 228, 267, 269, 270 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, наголошуючи на тому, що вирішення питання про призначення експертизи в апеляційному суді має здійснюватися виключно на стадії підготовки справи до розгляду, в зв'язку з чим, після початку перегляду справи по суті та проведення судових засідань 22.01.2018, 06.02.2018 та 12.02.2018 суд апеляційної інстанції не мав права зупиняти провадження на час проведення експертизи.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з огляду на те, що: 1) висновки суду першої інстанції за результатами нового розгляду справи є помилковими та не враховують вказівок, вміщених у постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2017; 2) позивач обґрунтовує свої вимоги настанням двох випадків постачання газу споживачу постачальником "останньої надії", визначених пунктом 3 розділу 5 Правил №2496, в той час як поставлені перед експертами питання дають відповідь про наявність чи відсутність настання таких випадків для правильного вирішення спору між сторонами; 3) скаржник не наводить заперечень з питань по суті предмета спору, поставлених перед експертизою, та не заперечує проти її проведення.
Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду апеляційної інстанції
Здійснивши розгляд касаційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши доводи сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.
Згідно імперативних приписів частини 3 статті 195 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини 1 статті 227 та пунктом 1 частини 1 статті 228 цього Кодексу.
Отже, призначення судом експертизи не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.
Відповідно до частин 1-2 статті 270 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання.
Пунктом 6 частини 1 статті 267 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, передбачено, що суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує, зокрема, питання про призначення експертизи.
Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень частини 3 статті 195, пункту 6 частини 1 статті 267, частин 1-2 статті 270 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, зупинення провадження у справі у випадку призначення експертизи допускається лише до початку розгляду (перегляду) апеляційним судом справи по суті.
Відповідно до частини 2 статті 216 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2018.
Колегія суддів зазначає, що обставина початку перегляду апеляційним судом справи по суті з 22.01.2018 також підтверджується протоколом судового засідання від 22.01.2018 (а.с.87-88 том 7) та жодним чином не заперечується відповідачем.
В свою чергу, клопотання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від 05.02.2018 про призначення  експертизи було подано до апеляційного суду лише 06.02.2018, тобто вже на стадії апеляційного перегляду справи по суті, що з урахуванням приписів частини 3 статті 195, частин 1-2 статті 270 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, виключає зупинення апеляційного провадження після 22.01.2018.
Наведене свідчить про відсутність передбачених чинним процесуальним законом підстав для зупинення апеляційного провадження у зв'язку з призначенням експертизи станом на 12.02.2018, що обумовлює наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали в частині зупинення апеляційного провадження у справі.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Частиною 4 статті 300 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, передбачено, що суд касаційної інстанції не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 98 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до частини 1 статті 99 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Як вбачається з матеріалів справи на вирішення судової експертизи поставлено наступні питання: 1) строк дії яких договорів купівлі-продажу/поставки природного газу, стороною яких було ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" закінчився чи був призупинений станом на 16.11.2016? 2) чи існувала у позивача заборгованість перед діючими постачальниками станом на 16.11.2016? 3) чи відбувалось постачання відповідачем позивачу природного газу "остання надія" в 2016 році та якими документами, наявними в матеріалах справи, підтверджуються вищезазначені обставини? 4) яка дата початку фактичного постачання природного газу позивачу відповідачем, як постачальника «останньої надії» та якими документами, наявними в матеріалах цієї справи, підтверджуються вищезазначені обставини?
Таким чином, перед судовими експертами поставлено передусім питання правового характеру, що пов'язані, зокрема, із закінченням строку дії договорів, існуванням заборгованості позивача перед іншими постачальниками, встановленням фактів постачання газу споживачу відповідачем як постачальником "останньої надії" в певний період та щодо дати початку такого постачання з документальним підтвердженням цих обставин, що є порушенням припису пункту 2 частини 2 статті 98 і пункту 1 частини 1 статті 99 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017. 
Крім того, питання існування заборгованості позивача перед іншими постачальниками взагалі виходить за межі предмета доказування у цій справі, предметом позову в якій є визнання укладеним договору постачання газу між ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" і ПАТ "НАК "Нафтогаз України", що не відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 98 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала від 22.01.2018 підлягає скасуванню в частині зупинення апеляційного провадження у справі як така, що винесена з порушенням норм процесуального права.
Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу 
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що після початку перегляду справи по суті та проведення судових засідань, які відбулися 22.01.2018, 06.02.2018 і 12.02.2018, суд апеляційної інстанції не мав права зупиняти провадження на час проведення експертизи, оскільки такі доводи відповідають приписам частини 3 статті 195, частини 2 статті 216, частин 1-2 статті 270 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, в їх сукупності та виключають підстави для зупинення апеляційного провадження у справі після 22.01.2018.
В свою чергу, касаційна інстанція не може прийняти до уваги викладені у відзиві на касаційну скаргу твердження відповідача про те, що позивач обґрунтовує свої вимоги настанням двох випадків постачання газу споживачу постачальником "останньої надії", визначених пунктом 3 розділу 5 Правил №2496, в той час як поставлені перед експертами питання дають відповідь про наявність чи відсутність настання таких випадків для правильного вирішення спору між сторонами, а також про помилковість та необґрунтованість висновків суду першої інстанції за результатами нового розгляду справи, які не враховують вказівок, вміщених у постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2017, оскільки такі передчасні аргументи стосуються питань вирішення спору по суті з наданням оцінки доказам у справі в їх сукупності, але в жодному разі не питанню наявності підстав для зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.
Колегія суддів також вважає, що скаржник цілком правомірно не наводить заперечень з питань по суті предмета спору, поставлених перед експертизою, та прямо не заперечує проти її проведення, оскільки касаційна скарга за своїм змістом стосується лише ухвали про зупинення провадження у справі, тоді як ухвала про призначення експертизи не входить до вичерпного переліку ухвал апеляційного суду, які за змістом пункту 3 частини 1 статті 287 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, підлягають касаційному оскарженню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд
Згідно з частинами 3, 4 статті 304 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що доводи, викладені позивачем у касаційній скарзі знайшли підтвердження під час касаційного провадження, та спростовують висновок суду апеляційної інстанції щодо зупинення провадження у цій справі.
З урахуванням вимог статей 98, 99, 195, 228, 270, 300, 304, 308 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню шляхом скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 в частині зупинення апеляційного провадження у справі, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 у справі №910/23532/16 скасувати в частині зупинення апеляційного провадження у справі.
Справу передати на розгляд Київського апеляційного господарського суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                   Ю.Я. Чумак

Судді:                                                                                                          Т.Б. Дроботова

                                                                                                                    К.М. Пільков