ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  916/3615/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2017
(суддя - Д'яченко Т.Г.),

та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017,
(головуючий - Туренко В.Б., судді: Поліщук Л.В., Будішевська Л.О.)

за позовом  Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",
до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний",
про стягнення 42 475, 00 грн., 

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" про стягнення 42 475, 00 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі.

Позов обґрунтовано посиланням на статті 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, пункт 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 позов задоволено частково. Суд стягнув з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 16 990,00 грн. та 1 378,00 грн. судового збору. В іншій частині у позові відмовлено.

При розгляді справи місцевим господарським судом встановлені такі обставини:

- відповідно до накладної від 19.06.2016 № 41677055, 19.06.2016 зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдііївка Донецької залізниці відправлено групу вагонів з вантажем (вугілля кам'яне), в тому числі, вагон № 60728078. Відправником вантажу є ДП "Морський торговельний порт "Южний". Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, що підтверджує графа 24 перевізних документів. Завантаження проводилося вантажовідправником, про що в перевізних документах є  зазначені  відмітки. Вартість провізної плати становить 8495,00 грн. (а.с. 9);
- 23.06.2016 на проміжній станції Красноармійськ, на підставі актів загальної форми від 22.06.2016 № 22257 та від 23.06.2016 № 424, здійснено контрольне переважування вагону № 60728078, за наслідками якого складено комерційний акт від 23.06.2016 БН № 729134/114 (а.с. 8, 10);
- згідно комерційного акту від 23.06.2016 БН № 729134/114, під час контрольного зважування на вагах станції вагону № 60728078, відправленого за накладною №41677055 зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдііївка Донецької залізниці, встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною масою на 1200 кг;
- відповідний результат переважування маси вантажу у вагоні №60728078 від 23.06.2016 зафіксовано у Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а.с. 11);
- за невірно зазначену масу вантажу Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України нараховано Державному підприємству "Морський торговельний порт "Южний" штраф у розмірі п'ятикратної проїзної плати, який склав 422 475, 00 грн. (8495 х 5);
- Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" проти позову заперечило, пославшись на те, що вага вантажу у вагоні № 60728078, яка зазначена у накладній № 41677055 від 19.06.2016, зазначена вірно та повністю відповідає вазі,  визначеній у квитанції залізничних ваг марки 4501ВВ-100Э/2СД від 19.06.2016 та відповідного „ОТВЕСУ" № 11398, а позовну заяву подано до суду після спливу позовної давності.

Встановивши факт неналежного виконання Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" зобов'язань щодо визначення маси вантажу, перевіривши правильність розрахунку заявленого до стягнення штрафу у сумі 42475,00 грн., суд першої інстанції за власною ініціативою зменшив розмір штрафу до 16 990, 00 грн. 

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано посиланням на частину 1 статті 233 Господарського кодексу України, частину 3 статті 551 Цивільного кодексу України, пункт 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, пункт 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", пункт 6.4. Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 „Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 „Про деякі питання практики  вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 у справі № 916/3615/16 змінено та викладено резолютивну частину в наступній редакції: "1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за невірно зазначену масу вантажу в перевізному документі в сумі 42475,00 грн., судовий збір в сумі 1378,00 грн."

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду в частині обґрунтованості нарахованого за неправильно зазначену вантажовідправником маси вантажу у накладній № 41677055. За висновком суду апеляційної інстанції, приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу до 16 990,00 грн., суд першої інстанції не навів мотивованих та обґрунтованих підстав для його зменшення та розмір, не взяв до уваги ступень виконання зобов'язання, причини неналежного виконання, інтереси та майновий стан сторін, наслідки порушення зобов'язання, невідповідність розміру присудженому до стягнення штрафу таким наслідкам, поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована нормами статей 255, 509, 551 908 Цивільного кодексу України, статей 233, 255, 315 Господарського кодексу України, статей 23, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, пунктами 1.2., 2, 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, пунктом 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, пунктом 42 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 № 01-8/211 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", пунктом 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", пунктом 6.4. Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 „Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 „Про деякі питання практики  вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017, Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не належним чином дослідили зібрані у справі докази і не надали їм правової оцінки, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про притягнення до відповідальності Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" за неправильне  зазначення у накладній маси вантажу.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.12.2017 касаційну скаргу прийнято до касаційного провадження та призначено її до розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. (головуючий), Вронської Г.О. і Баранця О.М. 15.01.2018 передано касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 916/3615/16.

Згідно з частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 22.01.2018 касаційну скаргу прийнято до письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" заперечує проти її доводів, посилаючись на необґрунтованість поданої Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" касаційної скарги. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" просить суд залишити оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 

Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України  від 6 квітня 1998 року № 457. 

Згідно статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. 

Статтею 23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. 

Правила оформлення перевізних документів затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084. Відповідно до пунктів 1.2., 2 Правил, накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з відомостей, які внесені у накладну відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена відправником, у відповідній графі накладної, маса вантажу визначена відправником та становить 69 300 кг. Спосіб визначення маси - на електронних вагах. Завантаження вантажу у вагон здійснено вантажовідправником.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. 

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. 

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення з відправника штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначені властивості вантажу. 

Також у пункті 5.5. Правил оформлення перевізних документів зазначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що факт неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні № 60728078 засвідчено актами загальної форми від 22.06.2016 № 22257, від 23.06.2016 № 424 та комерційним актом від 23.06.2016 БН № 729134/114.

Згідно пункту 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Вищенаведені норми свідчать про те, що залізниця не зобов'язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.  

Встановивши факт неправильного зазначення вантажовідправником маси вантажу у накладній № 41677055, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для нарахування штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі у розмірі п'ятикратної провізної плати.  

Щодо зменшення судом першої інстанції розміру штрафу з 42 475,00 грн. до 16 990,00 грн., слід зазначити наступне.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, лише у виняткових випадках.

Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Пунктом 6.4 роз'яснення Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" визначено, що виходячи з наведених норм, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу місцевий господарський суд не навів мотивованих та обґрунтованих підстав для його зменшення та розмір, не взяв до уваги ступень виконання зобов'язання, причини неналежного виконання, інтереси та майновий стан сторін, наслідки порушення зобов'язання, невідповідність розміру присудженому до стягнення штрафу таким наслідкам, поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Відповідних висновків текст рішення суду першої інстанції не містить.

Також суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив посилання Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на сплив 6-ти місячного строку позовної давності, враховуючи наступне.

Статтею 137 Статуту Залізниць України визначено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. 

Відповідно до частини 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. 

Згідно частини 2 статті 255 Цивільного кодексу України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. 

Так, подією, що стала підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду було контрольне зважування на вагах станції Красноармійськ вагона № 60728078 та складення 23.06.2016 комерційного акту БН № 729134/14, відтак перебіг позовної давності розпочався з 24.06.2016 та сплинув 24.12.2016.

Як вбачається з фіскального чеку ПН 215600426655, позовна заява направлена до Господарського суду Одеської області у відділення № 4 „Укрпошти" міста Лиман 22.12.2016, тобто в межах строку позовної давності.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції колегія суддів вважає достатньо обґрунтованими. 

Посилання Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" у касаційній скарзі на неналежну оцінку зібраних у справі доказів не приймаються колегією до уваги, оскільки суд касаційної інстанції в силу своїх процесуальних повноважень (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України) не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів залишає її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 та  постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі №  916/3615/16 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                             В. Студенець

Судді                                                                                                          О. Баранець

                                                                                                                        Г. Вронська