ПОСТАНОВА
Іменем України

02 травня 2018 року 
Київ
справа №802/1157/17-а
провадження №К/9901/1395/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів:  Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Чернюк А. Ю., та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Граб Л. С., суддів: Гонтарука В. М., Боровицького О. А.,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу від 08 червня 2017 року № 571 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1.".
В обґрунтування позову зазначає, що, починаючи з 13 лютого 2017 року обіймає посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки Національної поліції України. 
Однак, за результатами проведеного службового розслідування відповідно до наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції Україні № 571 від 08 червня 2017 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення вимог пункту 4.1 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2004 року № 1177.
Підстава прийняття оскаржуваного наказу зумовлена неналежним розглядом працівниками управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України попереднього звернення ОСОБА_2 
Вважаючи наказ від 08 червня 2017 року № 571 протиправним та таким, що прийнятий з неповним з'ясуванням всіх обставин, а також без обґрунтування виду накладеного дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про його скасування.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08 червня 2017 року № 571 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1.". 
Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та  ухвалити нове, яким в позові відмовити.
В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судами попередніх інстанцій, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 позивачем складено висновок, в якому, зокрема, питання дій Леляцького сільського голови ОСОБА_3 взагалі не відображено, однак у відповіді авторові звернення зазначено про відсутність складу кримінального чи адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3, при тому як 23 лютого 2017 року за викладеними у зверненні відомостями Жмеринською місцевою прокуратурою вже було відкрито кримінальне провадження № 42017021130000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 192 Кримінального кодексу України. Зазначені порушення зумовили надання авторові звернення недостовірної інформації, що призвело до подання ним скарги з цього приводу. 
Водночас, позивач у відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що починаючи з 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 працює на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
07 квітня 2017 року за вх. № 498 з Вінницької облдержадміністрації до УЗЕ у Вінницькій області надійшла копія заяви № 17/03/2017 від 17 березня 2017 року голови Жмеринського міського осередку політичної партії "Українські соціал-демократи" ОСОБА_2 щодо вчинення корупційних дій посадовими особами Департаменту ДАБІ у Вінницькій області, в обґрунтування якої вказує на надання неправдивих відомостей у листі-відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області за № 1002-16-324 від 10 березня 2017 року щодо ремонту доріг Леляцькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області.
В свою чергу керівництвом УЗЕ у Вінницькій області розгляд вказаного звернення доручено начальникові відділу майору поліції ОСОБА_4, який безпосереднім виконавцем визначив старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1
За результатами проведеної перевірки встановлено, що у 2016 році виконувались лише поточні ремонти автомобільних доріг на території Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та фінансувалось їх утримання, при цьому жодних капітальних ремонтів на автодорогах на території Леляцької сільської ради в 2016 році не проводилось, а оплата за виконаний поточний ремонт на автодорозі Браїлів - Мала Жмеринка (дільниця Леляцької сільської ради) районного значення, яка не перебуває на балансі сільської ради, здійснювалась на умовах співфінансування з ДП "Жмеринський райавтодор" ДП "Вінницький облавтодор" на підставі договорів.
Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_2, надано лист від 04 травня 2017 року № 2186/39/101/03-2017, в якому повідомлено, що подію та склад кримінального чи адміністративного правопорушення в діях начальника Департаменту державної архітектурної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 та Леляцького сільського голови ОСОБА_3 не встановлено.
Однак, ОСОБА_2 подано до Департаменту захисту економіки Національної поліції України на наведену відповідь скаргу за № 13/05/2017 від 13.05.2017 року про неналежний розгляд працівниками УЗЕ у Вінницькій області його заяви щодо можливих неправомірних дій Леляцького сільського голови ОСОБА_3
На підставі скарги відповідачем проведено службове розслідування, за результатами якого видано наказ начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08 червня 2017 року № 571 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1.", згідно з яким позивачу оголошено догану.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, приймаючи наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обов'язків, відповідач діяв необґрунтовано, оскільки останнім не спростовується той факт, що позивачем не встановлено ознак кримінального правопорушення та не виявлено адміністративного правопорушення. Тому, на переконання суду, ОСОБА_2 звернувся з встановленням додаткових обставин та отриманням додаткової інформації, вважаючи відповідь Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області неповною, а не із заявою про вчинені кримінальні правопорушення, що, в свою чергу, є різним за своїм характером та змістом.
Зазначена позиція була підтримана і Вінницьким апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
Верховний Суд зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).
Визначення дисциплінарного проступку міститься у статті 2 Дисциплінарного статуту та означає невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.
Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Вінницької обласної державної адміністрації зі зверненням щодо нецільового використання коштів Леляцьким сільським головою ОСОБА_3 та вчинення правопорушень посадовими особами Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, яке було перенаправлено до Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
В свою чергу, керівництвом УЗЕ у Вінницькій області розгляд вказаного звернення доручено начальникові відділу майору поліції ОСОБА_4, який безпосереднім виконавцем визначив старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1, котрий розглянув звернення громадянина відповідно до Закону України "Про звернення громадян".
За результатами розгляду заяви ОСОБА_2, останньому було надіслано лист від 04 травня 2017 року № 2186/39/101/03-2017, в якому повідомлено, що подію та склад кримінального чи адміністративного правопорушення в діях начальника Департаменту державної архітектурної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 та Леляцького сільського голови ОСОБА_3 не встановлено.
Проте, ОСОБА_2 написав скаргу на відповідь від 04 травня 2017 року №2186/39/101/03-2017 за № 13/05/2017 від 13 травня 2017 року про неналежний розгляд працівниками УЗЕ у Вінницькій області щодо можливих неправомірних дій Леляцького сільського голови ОСОБА_3 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
За наслідками проведеного службового розслідування відповідач дійшов висновку, що основною причиною допущених ОСОБА_1 під час розгляду звернення ОСОБА_2 недоліків є його особиста безвідповідальність та неналежне ставлення до виконання своїх службових обов'язків.
Тому, на підставі висновку службового розслідування наказом начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08 червня 2017 року № 571 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1.", згідно з яким позивачу оголошено догану.
За правилами статті 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду заяви ОСОБА_2 І, позивачем опитано Леляцького сільського голову ОСОБА_3, який надав інформацію, що капітальні ремонти не виконувались, а також надав копії документів щодо підстав виконання саме поточних ремонтів доріг на території сільської ради.
Тому, позивач витребував у Департаменту ДАБІ у Вінницькій області копії документів, що слугували підставою для надання листа-відповіді від 10 березня 2017 року № 1002-16-324.
Отримавши відповідні документи, встановлено, що у 2016 році виконувались лише поточні ремонти автомобільних доріг на території Леляцької сільської ради Жмеринського району та фінансувалось їх утримання. Разом з цим, жодних капітальних ремонтів на автодорогах на території Леляцької сільської ради в 2016 році не проводилось.
Слід зазначити, що відповідачем не спростовується той факт, що ОСОБА_1 не встановлено ознак кримінального правопорушення та не виявлено адміністративного правопорушення. Разом з цим не встановлено фактів невиконання позивачем своїх службових обов'язків.
За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що, приймаючи наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обов'язків, відповідач діяв необґрунтовано.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для  скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення.
Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Білоус
                                                                                                                                  І. Л. Желтобрюх