ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року 
м. Київ
Справа №  920/888/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О.М. - головуючий, Вронської Г.О., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс"
на рішення Господарського суду Сумської області
у складі судді Резніченка О.Ю.
від 23.10.2017 року
та на постанову Харківського апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Медуниці О.Є., Пушай В.І., Гребенюк Н.В.
від 29.11.2017 року

за позовом  ОСОБА_4
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс"
про визнання незаконним і скасування рішення загальних зборів
за участю представників:
позивача:  не з'явився 
відповідача:           Мироненко С.В.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс" про визнання незаконним рішення, прийнятого 05.01.2016 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс", оформленого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 05.01.2016 року, на підставі якого було проведено державну реєстрацію до установчих документів від 27.01.2016 року.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.10.2017 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду                      від 29.11.2017 року у справі №920/888/17 позов задоволено частково. Визнано незаконним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс", оформлене протоколом загальних зборів № 1 від 05.01.2016 року в частині прийняття рішення з питання пункту 2 порядку денного (виключення учасника ОСОБА_4 зі складу учасників ТОВ "Сенс") та питання пункту 3 порядку денного (затвердження нової редакції статуту товариства). В іншій частині позову відмовлено.
Суди попередніх інстанцій задовольняючи позов виходили з того, що  викладений  в протоколі загальних зборів учасників товариства від 05.01.2016 року про те, що розголошення ОСОБА_4 інформації про діяльність товариства суперечить цілям товариства -  не підтверджений будь-якими допустимими доказами та є необгрунтованим, а тому позивача неправомірно виключено із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс».
Рішення загальних зборів про затвердження нової редакції Статуту є похідним від рішення про виключення ОСОБА_6 зі складу учасників товариства.
Оскільки рішення про обрання голови та секретаря зборів прийнято більшістю голосів та за наявності кворуму у 85% голосів, то суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс" звернулось з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 23.10.2017 року та на постанову Харківського апеляційного господарського суду                                    від 29.11.2017 року у справі №920/888/17. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                      від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" на рішення Господарського суду Сумської області 23.10.2017 року та на постанову Харківського апеляційного господарського суду 29.11.2017 року у справі                 №      920/888/17.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                   від 03 квітня 2018 року задоволено клопотання позивача - ОСОБА_7 про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції.
У своїй касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс" просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області                            від 23.10.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року у справі №920/888/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
В касаційній скарзі відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що підставою для виключення позивача зі складу засновників товариства є розголошення ним інформації про товариство третім особам, що призвело до негативних наслідків, а саме: використання юридичними особами, які мають протилежні інтереси з Товариством зобмеженою відповідальністю «Сенс» зазначеної інформації  в судових справах ініційованих товариством. Крім того, відповідач зазначає, що Господарський суд Сумської області не надав оцінку наданим відповідачем доказам  в підтвердження невиконання позивачем обов'язку із внесення вартості своєї частки до статутного капіталу ТОВ «Сенс».
Крім того, відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, оскільки позивач просив визнати незаконним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс", оформлене протоколом загальних зборів № 1 від 05.01.2016 року, а суди першої та апеляційної інстанції визнали незаконним рішення в частині прийняття рішення з питання пункту 2 порядку денного (виключення учасника ОСОБА_4 зі складу учасників ТОВ "Сенс") та питання пункту 3 порядку денного (затвердження нової редакції статуту товариства). 
Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 лютого 2012 року на загальних  зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» затверджено Статут товариства (а.с.30-34).
Статутний фонд товариства складає 10000 грн. (п.4.1 Статуту ТОВ «Сенс»).
Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 03.02.2012 року прийнято рішення, оформлене протоколом №2, про продаж ОСОБА_4 частки у статутному капіталі товариства, що належить товариству та становить 15% статутного капіталу товариства, за ціною 1500 грн. (а.с.35).
06.02.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенс» (продавець) та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», яка складає 15% від всього статутного капіталу (а.с.13).
Державну реєстрацію змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»  у зв'язку із зміною складу учасників товариства проведено 07.02.2012 року.
Згідно п.1.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»                      (в редакції від 21.07.2015 року) та додатку №1 до нього, учасниками товариства є ОСОБА_8 (з часткою  у статутному капіталі 18,5%), ОСОБА_9 (з часткою 42,5%), ОСОБА_10 (з часткою 8%), ОСОБА_11 (з часткою 8%), ОСОБА_12 (з часткою  8%), ОСОБА_4 (з часткою 15%) (а.с.30-34, 43).
05 січня 2012 року відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» з порядком денним:
1) Обрання голови та секретаря загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»;
2) Виключення учасника ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»;
3) Затвердження нової редакції статуту товариства.
На зазначених загальних зборах були присутні 5 учасників, що володіють у сукупності 85% голосів: ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15
З питання №1 порядку денного вирішено: обрати головою загальних зборів учасників ОСОБА_9,  а секретарем - ОСОБА_20
З питання №2 порядку денного вирішено: 
Виключити ОСОБА_4 зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», частку виключеного учасника залишити за товариством.
З питання №3  порядку денного вирішено: затвердити нову редакцію Статуту товариства.
Зазначені рішення загальних зборів оформлено протоколом зборів учасників ТОВ «Сенс» від 05.01.2016 року (а.с10).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в протоколі загальних зборів учасників товариства  від 05.01.2016 року зазначено, що підставою для виключення ОСОБА_4 зі складу учасників товариства стали наступні обставини:
«Учасник Товариства ОСОБА_14 повідомив, що у березні 2015 року до Товариства звернувся учасник ОСОБА_4, який був обізнаний щодо стану справ у Товаристві щодо оформлення права користування земельною ділянкою та права власності на нерухоме майно, що розташовані за адресою: м. Суми,                 пр-т М. Лушпи, 7а.
ОСОБА_4 запропонував обговорити з учасниками питання про включення до складу учасників Товариства сторонню особу - ОСОБА_16 та видати довіреність з представництва інтересів Товариства на ім'я ОСОБА_17 та                  ОСОБА_18 для вирішення питань щодо оформлення права користування земельною ділянкою та права власності на нерухоме майно, що розташовані за адресою: м. Суми, пр-т М. Лушпи, 7а. 
Після ознайомлення з публічними матеріалами щодо діяльності ОСОБА_17 та ОСОБА_16   і   обговорення  з  учасниками  Товариства, прийнято   рішення про забезпечення оформлення права користування земельною ділянкою та права власності на нерухоме майно, що розташовані за адресою: м. Суми,              пр-т М. Лушпи, 7а. власними силами.
У жовтні-листопаді 2015 року з'ясувалося, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вступили до участі у судових справах ініційованих Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕНС" на стороні ПАТ "Сумбуд" та ТОВ "Сервіс-Маркет" - юридичних осіб, які мають протилежні інтереси з Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕНС" та які фактично перешкоджають господарській діяльності Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕНС".
Так, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС" до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання незаконним рішення про відмову у присвоєнні поштової адреси автостоянці Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕНС", ОСОБА_18 виступає представником ПАТ "Сумбуд" та пред'явила самостійний позов направлений на позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС" права користування земельною ділянкою, а у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС" до Сумської міської ради, ТОВ "Сервіс-Маркет" про визнання недійсним договору оренди землі, представником ТОВ "Сервіс-Маркет" виступає ОСОБА_17 При цьому ОСОБА_17 та ОСОБА_18 під час судових спорів використовують інформацію щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС", отриману від учасника ОСОБА_4, який останній володів як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС".
У зв'язку з цим дії ОСОБА_4 з розголошення інформації, яка має істотне значення для діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС" суперечить цілям діяльності Товариства та можуть привести до припинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС".
Крім того, під час включення ОСОБА_4, до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС" було порушено вимоги діючого в Україні законодавства щодо відчуження частки Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНС", яка не була сплачена цим учасником, що є додатковою підставою для виключення з Товариства учасника ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства».
Позивач у позовній заяві зазначає, що про проведення 05.01.2016 року загальних зборів, за результатами яких його виключили із учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», позивача в установленому законодавством порядку не інформували.
Крім того, позивач зазначає, що в протоколі №1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 05 січня 2016 року не обгрунтовано підстави для виключення ОСОБА_4 зі складу засновників, зокрема, не зазначено яка саме інформація про товариство є конфіденційною та  не наведено жодних доказів її розголошення позивачем.
Таким чином, на думку позивача, загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» проведені 05.01.2016 року  з порушенням вимог статті 61 Закону України "Про господарські товариства", що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконним рішення, прийнятого 05 січня 2016 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс", оформлене протоколом загальних зборів учасників відповідача № 1, на підставі якого було проведено державну реєстрацію до установчих документів від 27.01.2016 року.
Відповідач проти позову заперечував зазначаючи, що позивач належним чином повідомлявся про проведення 05.01.2016 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», що підтверджується повідомленням про проведення загальних зборів від 03.12.2015 року та доказами його направлення на адресу позивача (а.с.28,29).
Крім того, відповідач зазначає, що наведені в оскаржуваному  рішенні  загальних зборів обставини свідчать про наявність законних підстав для виключення ОСОБА_4 зі складу учасників товариства, оскільки останній перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства.
Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає прийняті у справі рішення судів попередніх інстанці обгрунтованими з огляду на наступне.
Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. 
Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. 
Відповідно до п.6.1.9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», про проведення загальних зборів учасників товариства, учасник  повідомляється персонально  у письмовій формі із зазначенням часу і місця проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів учасників.
Позивач зазначає, що не був присутній 05.01.2016 року  на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», оскільки не отримував повідомлення про скликання загальних зборів.
Однак, позивачем надано суду повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» 05.01.2016 року о 12:00  в офісі ТОВ «Юридична компанія «Бабік, Турченко і Партнери» за адресою: м.Суми, вул.Пролетарська, 60/1.
У повідомленні зазначено порядок денний зборів.
Вказане повідомлення 03.12.2015 року направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу ОСОБА_4, що підтверджується фіскальним чеком та  копією поштового конверту, які містяться в матеріалах справи (а.с.28,29).
Зазначений лист було повернуто підприємством зв'язку за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відповідна довідка УДППЗ «Укрпошта» на конверті. 
Таким чином,  суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги статті 61 Закону України "Про господарські товариства" та п. 6.1.9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», а саме: належним чином повідомлено позивача про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»              05.01.2016  року.
Не отримання позивачем зазначеного поштового відправлення не свідчить про порушення відповідачем порядку скликання загальних зборів.
Враховуючи викладене, доводи позивача  в позовній заяві про те, що його не повідомили про скликання загальних зборів учасників товариства                05.01.2016 року є безпідставними та недоведеними.
Разом із тим, згідно із статтею 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.
Пунктом 3.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» передбачено, що учасника товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки, перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства.
У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. 
Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.
Необхідною є перевірика фактичний обставин, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.
В оспорюваному рішенні загальних зборів (за протоколом №1                                   від 05.01.2016 року), підставою для виключення позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» стало вчинення ним дій з розголошення інформації, яка має істотне значення для діяльності товариства, що суперечить цілям діяльності товариства та може призвести до припинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс».
Заявник касаційної скарги зазначає, що інформацію щодо проблемних питань товариства ОСОБА_4 передав ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які використовують  її на шкоду інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс». 
В підтвердження наведених обставин відповідач посилається на протокол домовленості між ОСОБА_4, ОСОБА_19 та ОСОБА_17 від 11.03.2015 року (а.с.87).
Судами попередніх інстанцій з зазначеного протоколу встановлено, що ОСОБА_19, який є учасником та керівником ТОВ «Сенс» вирішив передати належну йому частку статутного капіталу в розмірі 8% на користь ОСОБА_17 або іншої особи, яку він зазначить.
У свою чергу, ОСОБА_17 зобов'язався провести процедуру введення в експлуатацію об'єкту нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сенс», провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, врегулювати питання стосовно під'їзної дороги до стоянки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» та вчинити інші юридичні дії на користь інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс».
Отже, документ, на який посилається відповідач свідчить, що протокол домовленості, окрім ОСОБА_4, підписаний, в тому числі,  керівником  відповідача, який мав намір передати свою частку  в статутному капіталі «на користь ОСОБА_17 або іншої особи».
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що саме ОСОБА_4 запропонував підписати зазначений протокол та розголосив інформацію щодо проблемних питань товариства ОСОБА_17
В оскаржуваному рішенні загальних зборів та письмових поясненнях суду  відповідач зазначає, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 використали інформацію, отриману від ОСОБА_4 щодо діяльності товариства на шкоду інтересам товариства, зокрема, ініціювали проведення перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» контролюючими органами,  а також звернулись до суду із позовом про припинення права постійного землекористування Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс».
На підтвердження зазначених доводів відповідач надав суду апеляційної інстанції позовну заяву ПАТ «Сумбуд» до виконавчого комітету Сумської міської ради  про припинення права користування ТОВ «Сенс» земельною ділянкою, клопотання ПАТ «Сумбуд» про витребування доказів, заяву ОСОБА_17 про відкладення розгляду справи №920/502/15, ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 року у справі №920/1772/15, ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми про проведення обшуку.
Суд апеляційної інстанції не прийняв вказані докази, оскільки участь ОСОБА_17 та ОСОБА_18  в розгляді судових справа, на які посилається відповідач, не є доказом  перешкоджання ОСОБА_4 господарській діяльності товариства.
Підставою для виключення учасника зі складу  товариства є дії самого учасника товариства, що перешкоджають досягненню цілей товариства, а не дії інших осіб.
Доказів розголошення саме позивачем інформації про товариство іншим особам, в тому числі ОСОБА_17 та ОСОБА_18, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що викладений  в протоколі загальних зборів учасників товариства                                 від 05.01.2016 року про те, що розголошення ОСОБА_4 інформації про діяльність товариства суперечить цілям товариства -  не підтверджений будь-якими допустимими доказами та є необгрунтованим.
Під час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій відповідач не надав суду доказів, що поведінка позивача суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.
Крім того,  підставою для виключення позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» стало не внесення ОСОБА_4 свого  вкладу до статутного капіталу товариства  в розмірі 1500 грн.
На підтвердження зазначеної обставини відповідач посилається на довідку №1 від 04.10.2017 року, підписану директором та бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», в якій повідомляється, що за даними бухгалтерського обліку товариства, ОСОБА_4 не здійснив розрахунок за продану йому частку  в розмірі 15% статутного капіталу товариства.
Однак, відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, укладеному 06.02.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенс» та ОСОБА_4, за домовленістю сторін ціна продажу частки складає 1500 грн., які одержані продавцем від покупця повністю до підписання цього договору. Продавець своїм підписом під цим договором підтверджує проведення зі сторони відповідача повного розрахунку за продану частку та відсутність щодо нього будь-яких претензій фінансового характеру. 
З огляду на викладене вірним є висновок судів попередніх інстанцій, що повний розрахунок за вказаним договором здійснено ще до підписання договору, про що сторони підтвердили своїм підписом під нотаріально посвідченим договором.
Враховуючи викладене, складена відповідачем довідка не може бути належним доказом невиконання позивачем свого обов'язку із внесення вкладу до статутного капталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс». 
Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання незаконним рішення, прийнятого з питання №2 порядку денного загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 05.01.2016 року (виключення учасника ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс»), оскільки в оскаржуваному рішенні загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» відсутні обгрунтовані причини виключення ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», 
З питання №3 порядку денного загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» вирішено: затвердити нову редакцію Статуту товариства.
У протоколі загальних зборів №1 від 05.01.2016 року зазначено, що нову  редакцію статуту товариства необхідно затвердити у зв'язку із виключенням ОСОБА_4 зі складу учасників.
Судами попередніх інстанціі встановлено, що рішення загальних зборів про затвердження нової редакції Статуту є похідним від рішення про виключення ОСОБА_6 зі складу учасників товариства та оскільки позивача неправомірно виключено із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» то воно також підлягає визнанню недійсним.
З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про задоволення позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення загальних зборів учасників  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 05.01.2016 року, прийнятого з питання №3 порядку денного (затвердження нової редакції Статуту товариства).
З питання №1 порядку денного загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 05.01.2016 року вирішено: обрати головою загальних зборів учасників ОСОБА_9, а секретарем -               ОСОБА_20
Відповідно до статті 59 Закону України «Про господарські товариства» та п.6.1.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.
Згідно п. 6.1.10 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс», загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють  у сукупності понад 60% голосів.
З протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» №1 від 05.01.2016 року вбачається, що рішення про обрання голови та секретаря зборів прийнято більшістю голосів та за наявності кворуму у 85% голосів.
Порядок скликання загальних зборів відповідачем не було порушено.
З огляду на викладене колегія суддів Касаційного господарського суду  погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним рішення, прийнятого з питання №1 порядку денного загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» від 05.01.2016 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенс» у касаційній скарзі зазначає, що судами безпідставно не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача з розголошення інформації щодо діяльності товариства та наслідками, які полягають у використанні в подальшому третіми особами зазначеної інформації на шкоду інтересам товариства.
Однак, зазначені доводи були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем дій з розголошення інформації, які могли б призвести до перешкоджання досягненню цілей товариства.
Отже, негативні наслідки для товариства, про які зазначає відповідач, не можуть вважатись наслідком дій саме позивача.
Крім того,  відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладений 06.02.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенс» та ОСОБА_4 є недійсним, оскільки зміст четвертого пункту вказаного договору щодо виконання позивачем обов'язку зі сплати частки в статутному капіталі ТОВ «Сенс» не відповідає реальним правовим наслідкам та суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 144 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 144 Цивільного кодексу України, не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.
У п. 2 ч. 1 ст. 117 Цивільного кодексу України зазначено, що учасники господарського товариства зобов'язані виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом.
Згідно ч. 2 ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно п. 4 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, укладеному 06.02.2012 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенс» та ОСОБА_4 (а.с.13), за домовленістю сторін ціна продажу частки складає 1500 грн., які одержані продавцем від покупця повністю до підписання цього договору. 
У вказаному пункті договору продавець своїм підписом під цим договором підтвердив проведення зі сторони покупця повного розрахунку за продану частку та відсутність щодо нього  у продавця будь-яких претензій фінансового характеру. 
Договір підписаний сторонами  і посвідчений нотаріально.
Таким чином, сторони в договорі узгодили, що оплату частки здійснено до підписання договору, що не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Доводи відповідача про невідповідність вказаного пункту договору п. 2 ч. 1            ст. 117, ч. 2 ст. 144 Цивільного кодексу України є необгрунтованими, оскільки позивач не звільнявся від обов'язку сплатити вартість своєї частки та виконав такий обов'язок, що підтверджується наведеним вище договором.
У частині 1 статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У матеріалах справи відсутні докази визнання договору  купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 06.02.2012 року недійсним в судовому порядку, а отже, зазначений договір є правомірним.
Враховуючи викладене, доводи відповідача про недійсність зазначеного договору є необгрунтованими.
Безпідставними є доводи відповідач у касаційній скарзі щодо виходу судів попередніх інстанцій за межі позовних вимог, оскільки позивач просив визнати незаконним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс", оформлене протоколом загальних зборів № 1 від 05.01.2016 року в цілому, однак суди не знайшли підстав для скасування оскарженого рішення в цілому та визнали незаконним рішення в частині прийняття рішення з питання пункту 2 порядку денного (виключення учасника ОСОБА_4 зі складу учасників ТОВ "Сенс") та питання пункту 3 порядку денного (затвердження нової редакції статуту товариства), тобто в межах заявленних позовних вимог. 
Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Касаційного господарського суду України не вбачає.
З огляду на зазначене Касаційний господарський суд дійшов висновку, що  постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Керуючись статтями 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс» залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 23.10.2017 року та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року у справі №920/888/17  залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          О. Баранець 
Судді                                                                                                    Г. Вронська
                                                                                                    В. Студенець