ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

16.04.2018 | Київ | К/9901/22203/18 712/14231/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів:                      Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи таке рішення, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 було зафіксовано відеозаписом.
Не погоджуючись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року, ОСОБА_2 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня  2017 року).
На підтвердження наведених у заяві доводів ОСОБА_2 надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року (К/800/37207/15), висновкам якої, на його думку, ухвала Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року не відповідає.
Ухвалою Верховного Суду України від 8 серпня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року.
У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) матеріали заяви передано до Верховного Суду.
Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.
За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України мотивами перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.
Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, Вищий адміністративний суд України на підставі аналізу положень частини другої та четвертої статті 258 КУпАП дійшов висновку щодо необхідності застосування процедури скороченого розгляду справи. Суд наголосив на необхідності притягнення особи до адміністративної відповідальності без складання протоколу адміністративного правопорушення у разі здійснення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року (К/800/37207/15), наданої на підтвердження наведених у заяві доводів, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що адміністративні правопорушення, не вказані у частинах першій-другій статті 258 КУпАП, до яких суд відносить і адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, у скороченому провадженні не розглядаються. На підставі того, що в межах розглянутої судом справи уповноваженою особою не було складено протоколу та адміністративне стягнення було накладено безпосередньо на місці вчинення протоколу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.
Зі змісту рішення, про перегляд якого подано заяву, та рішень Вищого адміністративного суду України, наданого для порівняння, вбачається подібний зміст спірних правовідносин. Однак, в зазначених рішеннях суди застосовували до подібних спірних правовідносин статтю 258 КУпАП в різних редакціях. 
Таким чином, Суд не вбачає неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними редакціями статті 258 КУпАП.
Оскільки обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом України за пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтвердилися, в задоволенні заяви слід відмовити. 
Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.
На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня  2017 року), Суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови відмовити.
Постанова є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач В.М.Бевзенко 
Судді                                                                                                    Н.А.Данилевич
                                                                                                    В.М.Шарапа