ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
13.03.2018 | |
м. Київ
справа № 826/2131/15
провадження № К/9901/5439/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - А.Ю. Бучик (суддя-доповідач),
суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,
секретар судового засідання - Слободян О.М.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта",
представник: Дубчак С.Є.,
відповідачі:
- Міністерство економічного розвитку і торгівлі України,
представник: Гординська О.М.,
- Міністерство енергетики та вугільної промисловості України,
представник: Старушкевич У.М., 
- Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",
представник: Куницький В.В.,
треті особи:
- Приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа",
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем Ч", 
- Відкрите акціонерне товариство "Нафтопереробний комплекс "Галичина",
- Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта",
- Публічне акціонерне товариство "ТД Прикарпаттянафтотрейд",
- Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта",

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та особи, яка до неї приєдналась - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у складі колегії суддів: Шулежка В.П., Іщука І.О., Погрібніченка І.М. від 08 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Міщук М.С., Бєлова Л.В., Гром Л.М. від 02 грудня 2015 року, -
встановив:
Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що відображене в протоколі засідання Аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату і скрапленого газу від 05.02.2015 в наступних частинах:
           1. відхилити заявки на участь у аукціоні, надані покупцями:
          -  ТОВ «Тандем-Ч»;
          -  ВАТ «НПК-Галичина»;
          -  ПАТ «Укртатнафта»;
          - ТОВ «ТД ПРИКАРПАТТЯНАФТОТРЕЙД», ПАТ «УКРТРАНСНАФТА»;
           2. «Аукціон №  197 з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку на базі ПрАТ «Українська міжбанківська валютна біржа» вважати такими, що не може відбутися».
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року позов задоволено повністю. 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року клопотання представника публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відмову від позову - задоволено.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за участю третіх осіб - приватного акціонерного товариства «Українська міжбанківська валютна біржа», товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем Ч», відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина», публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», публічного акціонерного товариства «ТД Прикарпаттянафтотрейд», публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про визнання протиправним та скасування рішення - визнано нечинною.
Провадження у справі - закрито.
В касаційній скарзі Міністерство економічного розвитку і торгівлі України просить змінити ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року в частині визнання нечинною постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року, а постанову  адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судом безпідставно застосовано положення частини 2 статті 203 КАС України та не застосовано частину 1 ст. 203 КАС України, яка підлягала застосуванню у спірних правовідносинах. Крім того, покликається на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції,  а також про неправильне застосування судом пунктів 5, 6, 14, 15, 19, 45 Порядку, що призвело до помилковості судового рішення в частині визначення норми, на підставі якої суд закрив провадження у справі.
В запереченні на касаційну скаргу позивач просив відмовити в задоволенні касаційної скарги Мінекономрозвитку та залишити ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року без змін. 
Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулось до суду з заявою про приєднання до касаційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якій просило скаргу задовольнити.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 лютого 2016 року прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" про приєднання до касаційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.
Відповідно до п. 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа № 826/2131/15 передана до Верховного Суду.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.
Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з адміністративним позовом (пункт 6 частини першої статті 3 КАС України).
За статтею 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви, яка є процесуальною формою звернення до суду за захистом порушеного права.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на відмову від позовної заяви.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.          
Згідно зі статтею 59 КАС України, представник, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, має право повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення, якщо право на вчинення кожної із цих дій спеціально обумовлене у виданій йому довіреності.
Відповідне клопотання від Позивача було підписано уповноваженим представником, повноваження якого на відмову від позову передбачені довіреністю, копія якої міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 194 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь якій час до закінчення апеляційного розгляду, про що постановляється ухвала відповідно до ст. ст. 112, 113 КАС України.
Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.
Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 вказаної стаття, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відмову від адміністративного позову на стадії апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції зобов'язаний надати правову оцінку оскаржуваному рішенню, якщо підстави для закриття провадження, в тому числі у зв'язку з відмовою позивача від адміністративного позову, виникли після ухвалення такого рішення, тому є помилковими покликання скаржника на те, що суд безпідставно застосував положення частини 2 статті 203 КАС України.
Щодо покликання скаржника про протиправність постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.          
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на протиправність спірного рішення відповідача в оскаржувані частині.
Визнаючи нечинною постанову суду першої інстанції та закриваючи повадження по справі, суд апеляційної інстанції покликався на те, що постанова від 08 вересня 2015 року ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим не вбачається підстав для її скасування.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.          
Судами встановлено, що 28.01.2015 до ПрАТ «УМВБ» подано заявки покупцями: ТОВ «Тандем-Ч», ВАТ «НПК-Галичина», ПАТ «Укртатнафта», ТОВ «ТД Прикарпаттянафтотрейд», ПАТ «Укртранснафта» з метою придбання продукції, зокрема у ПАТ «Укрнафта».
Відповідно до листа ПрАТ «УМВБ» від 06.02.2015 № 1/30, заявки на участь в аукціоні № 197 з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку на базі ПрАТ «УМВБ» були подані у встановлені строки та у відповідності до Регламенту організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу на ПрАТ «УМВБ» від 19.11.2014 № 2 (надалі також Регламент) та Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 570 (надалі також Порядок №  570).
Зауваження до переліку документів, які додавались до заявок, у ПрАТ «УМВБ» відсутні.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що вимоги Регламенту та Порядку № 570 щодо участі у аукціоні з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку, як продавцем, так і покупцями дотримано у повному обсязі.
Крім того, судами встановлено, що аукціонний комітет при відхиленні заявок на участь в аукціоні, послався лише на підпункт 4 пункту 6 Порядку № 570.
Відповідно підпункту 4 пункту 6 Порядку № 570, аукціонний комітет розглядає та схвалює або відхиляє, зокрема, заявки на участь в аукціоні.
У Пункті 7 Порядку № 570 передбачений перелік підстав для відхилення Аукціонним комітетом заявок на проведення аукціону, однак, аукціонний комітет не зазначив обґрунтування, яке стало підставою для відхилення заявок на участь у зазначеному аукціоні ТОВ «Тандем-Ч», ВАТ «НПК-Галичина», ПАТ «Укртатнафта», ТОВ «ТД Прикарпаттянафтотрейд» та ПАТ «Укртранснафта».
Апеляційним судом вірно зазначено про безпідставність доводів представника відповідача, що відхиляючи заявки аукціонний комітет виходив з того, що офіційний курс долара США в період з 29.01.2015 по 05.02.2015 значно коливався та в разі проведення аукціону 06.02.2015 ПАТ «Укрнафта» розрахунково недоотримала б близько 200 млн. грн., з яких до державного бюджету не була б сплачена рентна плата, яка складає 45 % від вартості товарної продукції, оскільки наведені обставини не свідчать про невідповідність рівня стартової ціни нафти сирої, газового конденсату і скрапленого газу вимогам Порядку № 570. Крім того, зазначені підстави для відмови не викладені в рішенні Аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату і скрапленого газу від 05.02.2015.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно та повно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства  України, - 

постановив:

Касаційну скаргу  Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та особи, яка до неї приєдналась - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    А.Ю. Бучик
                                                                                                        
судді                                                                                                 М.М. Гімон

                                                                                            Л.Л. Мороз

Повне судове рішення складено 13 березня 2018 року.