ПОСТАНОВА
Іменем України

04 квітня 2018 року 
Київ
справа №818/297/17
адміністративне провадження №К/9901/914/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., за участі: представника позивача - Єфименко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу | Сумської митниці Державної Фіскальної Служби (далі - Сумська митниця ДФС)
на постанову | Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2017 (Головуючий суддя - В.М. Соколов)
та ухвалу | Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 (колегія у складі суддів: В.В. Зеленський, І.С. Чалий, З.О. Кононенко)
у справі | №818/297/17
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго»)
до | Сумської митниці ДФС
про | визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №КТ-805000012-0013-2016 від 10.10.2016 про визначення коду товару.
Обґрунтовуючи позов вказав, що позивачем подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію № 805130000/2016/012189 разом із відповідними документами. Для визначення характеристик вугілля, необхідних для класифікації товару за УКТЗЕД, Харківським відділом з питань експертизи та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень проведено експертне дослідження та складено висновок, відповідно до якого товар, що поставляється відноситься до вугілля бітумінозного. На підставі вказаного висновку відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару. Позивач не погоджується із таким висновком та рішенням митного органу, оскільки експертне дослідження проведено з порушенням процедури, а позивач надав усі необхідні документи, в тому числі сертифікат якості, на підтвердження визначеного ним коду товару. Крім того, позивач зазначає, що за договором про надання послуг, підприємством "СЖС Україна", акредитованим в Україні, проведено лабораторні дослідження для визначення якісних показників вугілля, придбаного ТОВ "Сумитеплоенерго". В ході таких досліджень підтверджено правильність зазначеного в митній декларації коду товару.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення №КТ-805000012-0013-2016 від 10.10.2016 про визначення коду товару.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що висновок дослідження ґрунтується на аналізі лише одного показника - вмісту летких речовин, натомість згідно з п.2 приміток до товарних позицій групи 27 УКТ ЗЕД Закону України «Про Митний тариф України», для віднесення (або не віднесення) вугілля до категорії бітумінозного необхідно визначити обов'язково і граничну теплоту згоряння (у перерахунку на вологу безмінеральну основу). 
Також відповідачем не було надано доказів накладення митного забезпечення на взяті проби - маркувальних етикеток, відтак не доведено правомірність здійснення відбору зразків товару, у зв'язку із чим результати експертизи, викладені у висновку №142008800-0873 від 29.09.2016 не є достатньою підставою винесення спірного рішення.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, відмовивши у задоволенні позову, оскільки вважає, що Сумською митницею ДФС надавались до суду документи, що підтверджують наявність маркувальних етикеток на поліетиленових пакетах, в які упаковано відібрані проби (зразки) товарів.   
03.01.2018 касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.
          Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, за змістом якого ТОВ "Сумитеплоенерго" заперечує проти доводів касаційної скарги та просить її відхилити. В обґрунтування зазначено, що висновок дослідження ґрунтується на аналізі лише одного показника - вмісту летких речовин, натомість згідно п.2 приміток до товарних позицій групи 27 УКТ ЗЕД Закону України «Про митний тариф України», для віднесення (або не віднесення) вугілля до категорії бітумінозного необхідно визначити обов'язково і граничну теплоту згоряння (у перерахунку на вологу без мінеральну основу), що не було зроблено відповідачем. Також посилається на порушення порядку здійснення митним органом відбору зразків товарів.  
Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на касаційну скаргу.
Представник відповідача до суду не прибув про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
          Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.03.2015 року між ТОВ "Сумитеплоенерго" (покупець) та Sonic Business LLP (продавець) укладено контракт № 1803-SN/ST, відповідно до якого продавець зобов'язується продати та поставити покупцю товар, а саме різноманітні марки вугілля, що класифікується в товарних підкатегоріях 2701 11 0000, 2701 12 9000, 2701 19 0000. Загальна кількість товару, згідно вказаного контракту - 80000 метричних тон.
Для митного оформлення придбаної партії товару - вугілля кам'яне антрацит марки Т 138 600 кг. З вмістом : загальна волога - 6.6%; зольність на робоче становище - 9,9%, фактичний показник нижньої теплоти згорання на робоче становище Оr(іr)-6352 ккал/г, сіра загальна на робоче становище - 0,57%, Фракція - 0-50 мм.(графа 31), код товару 27011100 (графа 33), вагони №61839833, №55111918, позивачем було подано до Сумської митниці митну декларацію №805130000/2016/012189 від 09.09.2016 (а.с.17-18). До вказаної декларації додано: контракт від 18.03.2015 р. №1803-8М/8Т; залізничну накладну від 30.08.2016 р. №2203032; залізничну накладну від 30.08.2016 №22030904; рахунок-фактуру (інвойс) від 06.09.2016 р. №1-06/09-8Т; експортна декларація; інспекційний звіт №181202/118242-2808/М-NК-2016.
У зв'язку з отриманням Сумською митницею інформації від правоохоронних органів щодо можливого переміщення товарів через митний кордон України з порушенням норм законодавства, керівником митного органу ОСОБА_3 прийнято рішення про здійснення відбору зразків. Головним державним інспектором митного поста "Центральний" здійснено взяття проб (зразків) вугілля про що складено акти від 08.09.2016 р., 13.09.2016 р., 09.09.2016 р., 12.09.2016 р., а відібрані зразки направлено за адресою: Харківський відділ з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС м. Харків.
          В ході перевірки вище зазначеної поставки, з метою встановлення характеристик визначальних для класифікацій товарів за УКТЗЕД було проведено експертне дослідження та 29.09.2016 складено висновок №142008800-0873. Відповідно до висновку товар, що поставлявся відноситься до вугілля бітумінозного, оскільки визначений вміст вологи у пробі становить (W-а)-3,9%+/-0,1%, визначений вміст золи у пробі становить (А-а) - 19,2%+/-0,1%; визначений вміст летких речовин в перерахунку на суху безмінеральну основу у пробі становить 15,7%+/-0,2%.
На підставі висновку експертного дослідження Сумська митниця 10.10.2016 року прийняла рішення №КТ-805000012-0013-2016 про визначення іншого коду товару поставленого по контракту купівлі-продажу товарів №1803-81М/8Т від 18.03.2015, а саме: відповідно до п.4 рішення Сумської митниці в графа 31 ВМД (Опис товару) зазначено: «Вугілля марки Т 0-50 - 138600 кг. Вміст летких речовин в перерахунку на суху без мінеральну основу (V-daf) 15,7 %+/-0,2%; вміст золи (А-а) - 19,2%+/-0,1%; вміст вологи (W-а) - 3,9%+/-0,1%. По вмісту летких речовин в перерахунку на суху без мінеральну основу відноситься до вугілля бітумінозного; код товару (графа 33 ВМД): НОМЕР_1».
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що органом доходів і зборів не забезпечено належне виконання митних формальностей щодо ідентифікації та лабораторних досліджень товарів при спрацюванні відповідного профілю ризику автоматичної системи аналізу та управління ризиками, а також не підтверджено належними та допустимим доказами правомірність прийняття оскаржуваного рішення.
Колегія суддів Верховного Суду зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.
Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про товари, в т.ч. код товару згідно із УКТ ЗЕД.
Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
          У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
          Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
            Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30 травня 2012 року, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).
Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі:
-          виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації;
-          виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕТ вирішення яких потребує експертних досліджень.
З аналізу цих норм слідує, що код товару по УКТ ЗЕД визначається декларантом або митним органом при здійсненні митного контролю у випадку встановлення декларантом неправильного коду.
Пунктом 3 розділу І Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлено, що класифікація товару - це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 МК України, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення. У свою чергу, під контролем правильності класифікації товарів розуміється перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Група 27 УКТ ЗЕД включає палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні. У товарній підпозиції 2701 12 термін "вугілля бітумінозне" означає вугілля з граничним вмістом летких речовин (у перерахунку на суху безмінеральну основу) більш як 14 % і з граничною теплотою згоряння (у перерахунку на вологу безмінеральну основу) не менш як 5833 ккал/кг.
У товарній підпозиції 2701 11 термін "антрацит" означає вугілля з граничним вмістом летких речовин (у перерахунку на суху безмінеральну основу) не більш як 14 %. 
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про визначення коду товару прийнято на підставі висновку №142008800-0873 від 29 вересня 2016 року Харківського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України.
Так, за результатами проведеного дослідження у вищенаведеному висновку вказано: визначений вміст вологи (Wa) у пробі становить 3,9% +/- 0,1%; визначений вміст золи (Аа) у пробі становить 19,2% +/-; визначений вміст летких речовин в перерахунку на суху без мінеральну основу у пробі (V шах) становить 15,7%+/-0,2%.
Визначені, в межах обраних методів дослідження, показники проби характерні для вугілля. По визначеному вмісту летких речовин в перерахунку на суху без мінеральну основу дана проба вугілля відноситься до вугілля бітумінозного.
Визначення виду (походження) вугілля, кількісного вмісту вуглецю та сірки, а також граничної теплоти згоряння проб на даний час не проводяться у зв'язку з відсутністю необхідного обладнання.
Отже, висновок Харківського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України висновок №142008800-0873 від 29 вересня 2016 ґрунтується на аналізі лише одного показника, а саме: вмісту летких речовин, натомість згідно з пунктом 2 приміток до товарних позицій групи 27 УКТ ЗЕД Закону України "Про Митний тариф України", для віднесення (або невіднесення) вугілля до категорії бітумінозного необхідно визначити обов'язково і граничну теплоту згоряння (у перерахунку на вологу без мінеральну основу), що не було зроблено відповідачем.
Окрім того, згідно з пунктом 6.1 ДСТУ 4083-2012 "Вугілля кам'яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для класифікації вугілля необхідно визначити такі основні показники: вихід летких речовин на сухий беззольний стан палива; зольність на сухий стан палива; загальна сірка на сухий стан палива; вища теплота згорання на сухий беззольний стан палива; температура плавкості золи; нижча теплота згорання на робочий стан палива.
За змістом статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.
Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.
Крім вичерпного переліку підстав для взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, передбачено спеціальну процедуру здійснення такого відбору, а також гарантії, які надаються декларантам під час цього процесу. З метою дотримання встановленої процедури взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, її повинні здійснювати посадові особи інших державних органів, а також декларанти або уповноваженими ними особами спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів. Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів (ч. 6, 7 ст. 356 Митного кодексу України).
Положення частини тринадцять статті 356 Митного кодексу України встановлюють мінімально необхідну для проведення подальшого дослідження кількість проб (зразків) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), а саме: 2 примірника (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.
За результатами взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина сімнадцять статті 356 Митного кодексу України).
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, відібрання проб (зразків) вугілля відбувалось на території підприємства в м. Суми, в присутності заступника директора ОСОБА_4 На підтвердження цього надано копію журналу обліку відвідувачів з якого вбачається, що інспектор Сумської митниці ДФС України ОСОБА_5 прибув на територію підприємства 08.09.2016 о 13 год. 50 хв.. З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що в його присутності на території підприємства проведено відібрання проб вугілля, що отримано за зовнішньоекономічним контрактом. Проби доставлені до приміщення Сумської митниці. Будь-які акти в його присутності не складались. Йому не відомо про відібрання зразків поза межами території підприємства.
У відповідності до ч. 1 ст. 329 МК України з метою забезпечення здійснення органами доходів і зборів митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов'язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил, у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, вільних митних зон, митних складів, складів тимчасового зберігання, а також в інших місцях, визначених відповідно до цього Кодексу, створюються зони митного контролю.

Відповідно до ст. 326 МК України взяття проб і зразків є одним з засобів забезпечення ідентифікації, що застосовується під час здійснення митного контролю.
Рішенням про створення зони митного контролю від 29.07.2016 №80513/0020 відповідач створив тимчасову зону митного контролю на залізничних коліях Сумської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» за адресою: м. Суми, пров. 3-й Заводський, буд.8.
З актів про взяття проб (зразків) товарів вбачається, що проби вугілля відбирались в тимчасовій зоні митного контролю за адресою: м. Суми, пров. 3-й Заводський, буд.8., при тому, що відповідачем відібрані проби зразків товару на території ТОВ "Сумитеплоенерго".
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Верховний Суд зазначає, що відповідачем не дотримано законодавчих вимог, які регламентують підстави і порядок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, а також гарантії, які надаються декларантам під час цього процесу. За таких умов в силу приписів статей 72, 74 Кодексу адміністративного судочинства України акти про зняття проб (зразків) товарів мають визначатися недопустимим доказом, в зв'язку із чим результати експертизи, викладені у висновку №142008800-0873 від 29.09.2016 не є достатньою підставою винесення спірного рішення.
Таким чином, суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
          Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
          На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

    1. Касаційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 - без змін.          
   2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду