ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  904/8023/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 (головуючий суддя: Орєшкіна Е.В., судді: Широбокова Л.П.,              Подобєд І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі  Регіональної філії "Львівська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" 
про стягнення 52 920 грн., 

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:                  
                                   
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 у справі № 904/8023/17 повернуто без розгляду на підставі п.п.2, 4 ч.1 ст.97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

14.12.2017 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" подано касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі      № 904/8023/17 до Вищого господарського суду України.  

У касаційній скарзі  Товариство  з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" просить ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі №904/8023/17 скасувати та передати справу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для вирішення питання прийняття апеляційної скарги до провадження.  

14.03.2018 касаційна скарга була отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 року у справі № 904/8023/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

26.03.2018 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження та  розгляд касаційної скарги  у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін.

Скаржник (Товариство  з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", відповідач)  мотивує свою касаційну скаргу тим, що судом апеляційної інстанції  порушено  норми матеріального та  процесуального права.
Відповідач не погоджується з висновком суду, що до скарги не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5 м. Київ-150, 03680), так як з додатків долучених до апеляційної скарги вбачається, що копія апеляційної скарги направлялась ПАТ "Українська залізниця"  в особі регіональної філії "Львівська залізниця", оскільки позов подано саме  ПАТ "Українська залізниця"  в особі регіональної філії "Львівська залізниця" і відповідач вважає, що саме на адресу зазначеної філії необхідно було направляти копію апеляційної скарги з додатками. До апеляційної скарги було додано опис вкладення до цінного листа з повідомленням та квитанцію, які вказують про направлення копії апеляційної скарги на адресу  ПАТ "Українська залізниця"  в особі регіональної філії "Львівська залізниця", що є належним доказом надіслання копії апеляційної скарги позивачу. Крім того, відповідач вважає, що суд апеляційної інстанції міг витребувати від ТОВ "Рудомайн" докази направлення копії скарги ще й ПАТ "Укрзалізниця".
Також скаржник не погоджується з висновком суду, що заявником апеляційної скарги було пропущено строк на її подання та не надано клопотання про відновлення такого строку, так як оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 07 листопада 2017 року, отже останній день подання апеляційної скарги припадає на 17 листопада 2017 року. Апеляційну скаргу було направлено до Господарського суду Дніпропетровської області 22 листопада 2017 року. 
Відповідач вказує, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги є пізнє отримання копії оскаржуваного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від  07.07.2017 та зазначає, що повний текст рішення складено 09.11.2017, яке на адресу відповідача надійшло 15.11.2017. 

Враховуючи те, що представник ТОВ "Рудомайн" не був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції, внаслідок чого не був обізнаним ні з вступною та резолютивною частинами, ні з повним текстом судового рішення з викладенням мотивів, покладених в основу останнього та позбавлений можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою раніше, тому, на думку скаржника, установлений на апеляційне оскарження строк не було пропущено.  

Позивач надав відзив  на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове  рішення без змін.  

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:
"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.   
Повертаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" без розгляду  суд апеляційної інстанції виходив з наступного. 
За приписами п.2 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).
До апеляційної скарги апелянтом не надано доказів надсилання копій апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5 м. Київ-150, 03680).
Згідно ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.
Оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 07 листопада 2017 року, отже останній день подання апеляційної скарги припадає на 17 листопада 2017 року. Апеляційну скаргу було направлено до Господарського суду Дніпропетровської області 22 листопада 2017 року. Таким чином, заявником апеляційної скарги пропущено строк на її подання без клопотання про відновлення такого строку.
Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи ст.53 Господарського процесуального кодексу України, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.
Колегія суддів касаційного суду розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї відмічає наступне.

І. Щодо доказів направлення  апеляційної скарги.
За приписами п.2 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).
Суд апеляційної інстанції зазначив, що до апеляційної скарги апелянтом не надано доказів надсилання копій апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5 м. Київ-150, 03680).
У копії апеляційної скарги, що міститься в матеріалах справи, в додатку зазначено: докази направлення апеляційної скарги позивачу.
Разом з тим, копій цих доказів направлення, що давало б змогу касаційному суду визначити адресата, апеляційним судом не зроблено.

Відповідно до ч.4 ст.28 Господарського процесуального кодексу України в редакції станом на момент винесення оскаржуваної ухвали: 
"Повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами."

Відповідно до ч.1 ст.95 зазначеного Кодексу у наведеній редакції:
"Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні."

Оскільки, позов в даному випадку пред'явлений Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" саме в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" суд касаційної інстанції доходить висновку, що надсилання копії апеляційної скарги з додатками даній філії є належним виконанням скаржником вищевказаної ч.1 ст.95 ГПК, а тому доводи апеляційного суду в цій частині є необґрунтованими.

ІІ. Щодо пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України  (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вищевказаної норми зазначений десятиденний строк обчислюється саме з дня оголошення  рішення місцевим господарським судом або дня складення повного тексту рішення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, а не з дня отримання стороною копії повного тексту рішення, як зазначає скаржник.

Як вбачається з матеріалів справи, в т.ч. протоколу судового засідання від 07.11.2017, лише вступна та резолютивна частини рішення судом першої інстанції не оголошувалися.

Таким чином, рішення було прийнято 07.11.2017  та повний текст рішення був складений 07.11.2017, тобто, останнім днем подання апеляційної скарги є 17 листопада 2017 року.

Відповідно до ст.87 Господарського процесуального кодексу України  (в редакції, чинній до 15.12.2017) повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Згідно відбитку штампу реєстрації вихідної кореспонденції  повний текст рішення направлений сторонам 09.11.2017, тобто, з урахуванням вимог вищевказаної ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

Навіть за умови відліку строку з 09.11.2017, останнім днем строку подачі апеляційної скарги було б 20 листопада 2017 року (з врахуванням того,  що  19.11.2017 був вихідний день - неділя).

Разом з тим, апеляційна скарга подана 22 листопада 2017 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України  (в редакції, чинній до 15.12.2017).
Пунктом 4 ч.1 ст.97 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено. 
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" не заявлялось. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційного суду доходить висновку, що суд апеляційної  інстанцій  обґрунтовано повернув апеляційну скаргу на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України 
"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:
"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 904/8023/17  залишити без змін.

У зв'язку  з тим, що  суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн"  витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,   Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 904/8023/17  залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 904/8023/17  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             І. Кушнір

Судді                                                                                                          Є. Краснов

                                                                                                                         Г. Мачульський