Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року 
м. Київ

справа №  18/113-53/81 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017
(головуючий - Грєхова О.А., судді: Сташків Р.Б., Пукшин Л.Г.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017
(головуючий - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Тищенко А.І.)

за скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №18/113-53/81
за позовом Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення 154 268 280, 35грн,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі по тексту - ДП "НАЕК "Енергоатом") звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про: визнання незаконними дії органу виконавчої служби щодо відмови у скасуванні постанов ВП №34029225 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а саме: від 11.06.2014, від 10.07.2014, від 13.01.2016, від 28.01.2016, від 16.02.2016, від 17.03.2016, від 25.03.2016, в частині накладення арешту на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" на рахунках в банку, зокрема ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", що підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)"; визнання недійсними зазначених постанов. 

Скарга обґрунтована статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Ухвалою Господарського суду міста Києва скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково. Суд визнав недійсними постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 34029225, а саме: постанови від 11.06.2014 ВП № 34029225, постанови від 10.07.2014 ВП № 34029225, постанови від 13.01.2016 ВП № 34029225, постанови від 28.01.2016 ВП № 34029225, постанови від 16.02.2016 ВП № 34029225, постанови від 17.03.2016 ВП № 34029225, постанови від 25.03.2016 ВП № 34029225, в частині накладення арешту на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" на рахунках в банку, зокрема ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", в іншій частині скаргу - відхилив.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 - без змін.

У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій встановили такі обставини: 

- рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №  18/113-53/81, яке набрало законної сили, стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" 2 562 101,36 грн. основного боргу, 1 207 585,52 грн. курсової різниці при зміні валютних курсів, 118 209 236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1 283 659,85 грн. 3% річних від простроченої суми, 4 020 411,84 грн. комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;
- на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011, 08.02.2012 видано наказ у справі № 18/113-53/81;
- постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 28.08.2012 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №18/113-53/81, виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва;
- постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.09.2012 виконавче провадження №34029225 зупинено на підставі пункту 15 частини 1 статей 37 та 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з внесенням ДП "НАЕК "Енергоатом" до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";
- постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.01.2013  виконавче провадження № 34029225 поновлено на підставі частини 5 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження";
- Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойком О.М. винесені постанови ВП №34029225 про арешт коштів боржника, а саме: від 11.06.2014 у межах суми 118 925 349,97 грн.; від 10.07.2014 у межах суми 118 389 687,74 грн.;  від 13.01.2016 у межах суми 118 389 687,74 грн. Також, Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мурихіним С.В. винесені постанови ВП №34029225 про арешт коштів боржника, а саме: 28.01.2016 у межах суми 117 479 871,80 грн.;  16.02.2016 у межах суми 102 407 405,95 грн.; 17.03.2016 у межах суми 102 407 405,95 грн.; 25.03.2016 у межах суми 102 407 405,95 грн.;
- боржник (ДП "НАЕК "Енергоатом") звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із листом № 5084/10 від 07.04.2017 щодо виконання Указу Президента України від 15.03.2017 № 63/2017, у якому невідкладно просив вжити заходів щодо скасування на підставі статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанов ВП № 34029225, а саме: від 11.06.2014, від 10.07.2014, від 13.01.2016, від 28.01.2016, від 16.02.2016, від 17.03.2016, в частині накладення арешту на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" на рахунках в банках, зокрема ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", що підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".
- листом №10488-0-33-17/20.1/20 від 16.05.2017 Департамент державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень повідомив боржника про відсутність правових підстав для зняття арешту з коштів боржника; 
- із скарги вбачається, що боржник не погоджується з висновком начальника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та вважає, що під час перевірки не здійснено та не вжито заходів передбачених статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" та наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, а саме: не скасовано постанови про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" на рахунках в банках, зокрема, ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", що підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), в зв'язку з чим боржник просить суд визнати незаконними дії органу державної виконавчої служби щодо відмови у скасуванні постанов ВП №34029225 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а саме: від 11.06.2014, від 10.07.2014, від 13.01.2016, від 28.01.2016, від 16.02.2016, від 17.03.2016, від 25.03.2016,  в частині накладення арешту на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" на рахунках в банку, зокрема ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", що підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" та визнати недійсними зазначені постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №34029225.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що боржнику не надано права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець; постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника, розміщені на рахунках у банках, підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Судові рішення обґрунтовані нормами статей 106, 107 Конституції України, статей 2, 5,  7, 13, 18, 19, 59, 74 Закону України "Про виконавче провадження", статті 5 Закону України "Про санкції", Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яке введено в дію Указом Президента № 63/2017 від 15.03.2017.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 у справі №18/113-53/81, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" на дії державного виконавця.

Касаційна скарга мотивована тим, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо зняття арешту з підстав, викладених у заяві боржника (ДП "НАЕК "Енергоатом"). Крім того, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що предметом оскарження є 7 різних за змістом постанов державного виконавця, кожна з яких має 10-денний строк оскарження. В даному випадку, першу постанову було винесено 11.06.2014, а останню - 25.03.2016, що в свою чергу унеможливлює їх одночасне оскарження з дотриманням строку, передбаченого законодавством.  

У відзиві на касаційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" заперечує проти її доводів, посилаючись на те, що постанови державного виконавця про арешт коштів боржника підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", тому підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 07.02.2018 касаційну скаргу прийнято до письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Частиною 1 статті 121^2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

В пунктах 9.7, 9.7^1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що встановлений у частині першій статті 121^2   Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121^2 Господарського процесуального кодексу України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання. Якщо Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26, 47, 49, 57, частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку.

Як вбачається з матеріалів оскарження, на пропускові строку ДП "НАЕК "Енергоатом" наголошувалося Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відзиві на скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" та апеляційній скарзі (а.с.68, 99). Проте суди попередніх інстанцій цих доводів належними засобами доказування не перевірили (не прийняті, але і не спростовані) і обставин, пов'язаних з додержанням або недодержанням ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідного строку, не встановили.

Разом з тим, з'ясування згаданих обставин мало істотне значення для прийняття судового рішення (ухвали) за скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" з огляду, зокрема, на правову позицію, викладену в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження"; в абзаці першому пункту 5 названої Постанови зазначено, зокрема, що:
- судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 121^2 Господарського процесуального кодексу України), їх перебіг має визначатися за цими нормами;
- скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду. Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у відновленні пропущеного строку постановляється ухвала.

Отже, перш ніж приймати скаргу до розгляду, зокрема, суд має з'ясувати питання щодо дотримання скаржником строків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та статтею 121^2 Господарського процесуального кодексу України. У випадку пропуску такого строку суду належало вирішити згідно із статтею 53 названого Кодексу питання про наявність або відсутність підстав для його відновлення. Однак цього місцевим господарським судом не здійснено. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи увалу суду першої інстанції, на вказані обставини уваги не звернув, чи були порушені вимоги статті 121^2 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, Указом Президента України № 63/2017 від 15.03.2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яким застосовано строком на один рік персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до юридичних осіб згідно із додатком. 

Відповідно до пункту 2 зазначеного рішення Кабінету Міністрів України невідкладно вжити заходів щодо заборони розміщення коштів державних підприємств, установ, організацій та господарських товариств, у статутних капіталах яких є корпоративні права держави, у банках, зазначених у додатку до цього рішення.

Додатком до вказаного рішення визначено перелік юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції), а саме: Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК", код згідно з ЄДРПОУ - 25959784, дата реєстрації - 15.06.2001, місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46; Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк", код згідно з ЄДРПОУ - 19358632, дата реєстрації - 10.10.91, місцезнаходження юридичної особи - м. Львів, вул. Грабовського, буд. 11; Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", код згідно з ЄДРПОУ - 00039002, дата реєстрації - 26.08.92, місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, провулок Шевченка, буд. 12; Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК", код згідно з ЄДРПОУ - 14359319, дата реєстрації - 11.11.92, місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, бульвар Тараса Шевченка / вул. Пушкінська, буд. 8/26; Публічне акціонерне товариство "БМ БАНК", код згідно з ЄДРПОУ - 33881201, дата реєстрації - 08.12.2005, місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 37/122.

Із постанов від 11.06.2014, 10.07.2014, 13.01.2016, 28.01.2016, 16.02.2016, 17.03.2016, 25.03.2016 у ВП № 34029225 судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем було накладено арешт на кошти ДП "НАЕК "Енергоатом" що розміщені на рахунках, зокрема, в ПАТ "Сбербанк", ПАТ "ВіЕс Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "ВТБ Банк", ПАТ "БМ Банк", які підпадають під дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

В той же час, у своїх рішеннях суди попередніх інстанцій не обґрунтували яким чином рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" впливає на правомірність або неправомірність дій державного виконавця під час винесення спірних постанов про арешт коштів боржника від 11.06.2014, від 10.07.2014, від 13.01.2016, від 28.01.2016, від 16.02.2016, від 17.03.2016, від 25.03.2016, беручи до уваги те, що вказане рішення РНБО введено в дію 15.03.2017 Указом Президента України №63/2017 від 15.03.2017.

Суд касаційної інстанції згідно з частиною першою та другою статі 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Отже, не з'ясувавши, таким чином, відповідних фактичних обставин, що входять до предмету доказування у розгляді скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" на дії органу Державної виконавчої служби, суди припустились неправильного застосування вимог частини першої статті 47 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій допущені порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням копій матеріалів справи на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У новому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково. 

2.  Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 у справі №18/113-53/81 скасувати, а копії матеріалів справи передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                 В. Студенець

Судді                                                                                                             О. Баранець

                                                                                                                             Г. Вронська