ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року 
м. Київ
Справа №  910/12345/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Студенець В.І., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017
(суддя - Мельник В.І.)
від 17.11.2017,
на постанову Київського апеляційного господарського суду
(головуючий - Агрикова О.В., судді - Жук Г.А., Чорногуз М.Г.)
від 21.12.2017,

за заявою приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016
до публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"
про зобов'язання надати копії наказів та розпоряджень

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" про зобов'язання надати копії наказів і розпоряджень.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" прав позивача як акціонера на отримання інформації про господарську діяльність товариства.

Позивач зазначав, що 08.04.2016 направив відповідачу запит № 0416/08-01 від 08.04.2016 про надання копій таких документів: протоколів засідань наглядової ради відповідача з 07.04.2015 по дату надання відповіді на запит; наказів і розпоряджень генерального директора, всіх без винятку, з 01.01.2015 по дату надання відповіді на цей запит; річної фінансової звітності за 2015 рік.

Посилаючись на захист комерційної таємниці та конфіденційної інформації, відповідач з супровідним листом №21/2-1027 від 04.05.2016 надав позивачу документи частково, в тому числі лише два накази генерального директора ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"  №28 від 20.03.2015 та №34 від 23.03.2016, що і стало підставою судового спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 в задоволенні позову відмовлено. При прийнятті вказаного рішення суд дійшов висновку про те, що позивач не надав доказів порушення відповідачем його корпоративних прав на інформацію, оскільки ні Законом України "Про господарські товариства", ні статутом відповідача не передбачено обов'язку надавати позивачу як учаснику товариства документи, які той вимагав.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 залишено без змін.

24.10.2017 ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" подало до Господарського суду міста Києва заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що з постанов Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №347-ЦА-УП-Е від 22.08.2017, №348-ЦА-УП-Е від 22.08.2017 та № 349-ЦА-УП-Е від 22.08.2017 про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів вбачається, що за порушення норми частини 2 статті 78 Закону України "Про акціонерні товариства" до ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" застосовано санкції, в зв'язку з чим нововиявленою обставиною є факт адміністративного порушення відповідачем вимог статті 78 Закону України "Про акціонерні товариства", наслідком чого є порушення прав позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 залишено без змін.

В обґрунтування прийнятих рішень суди послалися на те, що наведені позивачем обставини, встановлені у постановах Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за своєю правовою природою є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, що і стало підставою для відмови у задоволенні його заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 за нововиявленими обставинами.

ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" подало касаційну скаргу на вказані судові рішення,  в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 і прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 за нововиявленими обставинами. 

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, зокрема, ст. 112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017). Вважає, що в постановах Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №347-ЦА-УП-Е, №348-ЦА-УП-Е, № 349-ЦА-УП-Е від 22.08.2017 про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів вказані обставини які є нововиявленими в розумінні норм ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" вважає судові рішення обґрунтованими, прийнятими із дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Вказує на  необхідність дотримання принципів обов'язковості та остаточності рішення суду. Вважає, що наведені позивачем доводи у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою є новими доказами, а не нововиявленими обставинами. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Вказаною ст. 112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. 

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). 

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. 

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. 

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). 

Як встановлено господарськими судами, позивач, звертаючись до суду із позовом у цій справі, зазначав, що 08.04.2016 він направив відповідачу запит №0416/08-01 про надання копій протоколів засідань наглядової ради відповідача з 07.04.2015 по дату надання відповіді на запит; наказів і розпоряджень генерального директора, всіх без винятку, з 01.01.2015 по дату надання відповіді на запит; річної фінансової звітності за 2015 рік.

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №347-ЦА-УП-Е від 22.08.2017 до відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу за ненадання останнім копій положень про кожну філію та кожне представництво товариства, копій положень про загальні збори, наглядову раду, виконавчий орган та ревізійну комісію, інші внутрішні положення товариства, на запит позивача №0517/22-09 від 22.05.2017. Тобто, на час прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 вказаної обставини не існувало, що виключає її правову кваліфікацію як нововиявленої.

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №347- ЦА-УП-Е від 22.08.2017 до відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу за ненадання останнім протоколів засідань наглядової ради та колегіального виконавчого органу, наказів і розпоряджень голови колегіального та одноосібного виконавчого органу. У вказаній постанові зазначено, що на запит позивача №0416/08-01 від 08.04.2016 відповідачем було надано лише накази №28 від 20.03.2015 та №34 від 23.03.2016, в решті запиту відмовлено. Господарським судом міста Києва при прийнятті рішення від 20.09.2016 вже досліджувалось ненадання відповідачем інформації в повному обсязі саме на цей запит позивача №0416/08-01 від 08.04.2016, вказаним обставинам вже була надана правова оцінка, їх переоцінка неможлива.

Постанова Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №349-ЦА-УП-Е від 22.08.2017 прийнята у зв'язку з тим, що відповідач станом на 19.12.2016 (тобто після розгляду цієї справи) розмістив не в повному обсязі на власному веб-сайті інформацію щодо афілійованих осіб ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод". На час прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 вказаної обставини не існувало і вона не може вважатись нововиявленою в розумінні 112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

Аргументи касаційної скарги щодо порушення судами першої та апеляційної інстанції норм ст. 112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) не знайшли свого підтвердження в ході касаційного перегляду, повторюють доводи апеляційної скарги та заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у зв'язку з нововиявленими обставинами, висновків господарських судів не спростовують. 

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та ухвала першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.  

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва області від 17.11.2017 у справі за № 910/12345/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л. Стратієнко

Судді                                                                                            В. Студенець 

                      І. Ткач