ПОСТАНОВА
Іменем України

26 квітня 2018 року 
Київ
справа №489/967/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12581/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стрелець Т. Г.,
суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №489/967/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Миколаєві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді - головуючого - Ступакової І.Г., суддів - Бітова А.І., Милосердного М.М

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві, в якому просив скасувати постанови серії ПС1 №955146 від  10 лютого 2016 року і закриття провадження у справі.
2.          В обґрунтування позову зазначив, що його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. за зупинку ближче, ніж 10 метрів до пішохідного переходу. Проте, з постановою позивач категорично не згодний, оскільки здійснив вимушену зупинку у зв'язку із поганим самопочуттям, при цьому на відстані більше, ніж 10 метрів до пішохідного переходу. 
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.16 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Миколаєва вирішив:
3.1.Позов задовольнити частково.
3.2.Скасувати постанову серії ПС1 №955146 про накладання штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. стосовно ОСОБА_1.
3.3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Проте, зазначене не може бути підставою для закриття провадження по справі, оскільки скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не перешкоджає належному розгляду справи у відповідності до вимог діючого законодавства з посиланням на відповідні докази.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 08 липня 2016 року Одеський апеляційний адміністративний суд вирішив: 
5.1. Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції задовольнити.
5.2. Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2016 року скасувати.
5.3. Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.
6. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було порушено відповідну процедуру, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення вимог про скасування постанови серії ПС1 №955146 про накладання штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. є помилковими.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8. Верховний Суд ухвалою від 24 квітня 2018 року прийняв до провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року.
9. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.
ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
10.1 Під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) положення статті 258 КУпАП (розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення) не застосовуються.
10.2. Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, відразу після складання протоколу на місці вчинення правопорушення є неправомірним.
10.3. Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, має відбуватися відповідно до статті 276 КУпАП - за місцем вчинення правопорушення, в даному випадку - за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. 10 лютого 2016р. винесена постанова серії ПС1 № 955146 у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою позивач керуючи транспортним засобом «Мітсубіши», номерний знак НОМЕР_1, у м. Миколаєві, по пр. Миру, здійснив зупинку біля нерегульованого пішохідного переходу ближче 10 метрів від нього, позначеного дорожнім знаком 5.35 та до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 
12. Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
13. Конституція України.
13.1 Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14. Кодекс адміністративного судочинства України. 
14.1 Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
14.2 Стаття 77. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
15. Кодекс про адміністративні правопорушення України.
15.1 Стаття 245. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
15.2 Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
15.3 Стаття 14-1, частина 1. До адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.
15.4 Стаття 122. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
15.5 Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
15.6 Стаття 252. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
15.7 Стаття 222. Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 122 КУпАП.
15.8 Стаття 254. Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.
15.9 Стаття 258. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
15.10 Стаття 280. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
15.11 Стаття 283. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
15.12 Стаття 247. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта,   який   встановлює   адміністративну відповідальність.
16. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.
16.1 Пункт 1 та 2 розділу III. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема     частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Відповідно до вимог статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
18. Доводи касатора про те, що під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП положення статті 258 КУпАП не застосовуються, а розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися відповідно до статті 276 КУпАП - за місцем вчинення правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене частиною третьою статті 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого статті 258 КУпАП, виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»  внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у  разі  вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими  органами  (посадовими  особами)  на місці вчинення   правопорушення   виноситься   постанова  у  справі  про адміністративне  правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.
Решта доводів касаційної скарги зводиться до переоцінки доказів та встановлених по справі обставин, що, в силу вимог статті 341 КАС України, не може бути предметом оцінки суду касаційної інстанції. 
19. Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції,  а тому підстави для її задоволення відсутні.
20.Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
21. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                     Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                                       О.В.Білоус
І.Л.Желтобрюх