ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2018 року 
Київ
справа №823/2631/14
адміністративне провадження №К/9901/12915/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Анцупової Т. О.,
суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року (у складі судді Тимошенко В. П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року (у складі колегії суддів Степанюка А. Г., Кузьменка В. В., Шурка О. І.) у справі № 823/2631/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання протиправним та скасування рішення, установив:
I. ПРОЦЕДУРА
1. У серпні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним, нечинним повністю з дня його прийняття та скасування, як незаконного, рішення від 24 липня 2014 року №47-р/к (по справі №04-22-01/14) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
2. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року відкрито провадження у справі №823/2631/14.
3. Крім того, у серпні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним, нечинним повністю з дня його прийняття та скасування як незаконного рішення від 24 липня 2014 року №47-р/к (по справі №04-22-01/14) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
4. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року відкрито провадження у справі №823/2633/14.
5. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року об'єднано в одне провадження для спільного розгляду позовні вимоги, заявлені ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 з присвоєнням об'єднаному провадженню спільного номера 823/2631/14.
6. З урахуванням уточнених позовних вимог, які були прийняті судом першої інстанції, Позивачі просили визнати протиправними, нечинними повністю з дня прийняття та скасувати як незаконні пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення від 24 липня 2014 року №47-р/к (по справі №04-22-01/14) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
7. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, позов задоволено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
8. У жовтні 2015 року Черкаське відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просило скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №823/2631/14 та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
9. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року заяву Черкаського відділення Антимонопольного комітету України повернуто Заявнику.
10. У грудні 2015 року Черкаське відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просило:
- поновити строк на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №823/2631/14;
- скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №823/2631/14 та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
11. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви Черкаського відділення Антимонопольного комітету України про поновлення строку звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.
12. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів, Черкаське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
13. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
14. 31 січня 2018 року касаційну скаргу Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 823/2631/14 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка ухвалою від 19 лютого 2018 року прийнята до провадження.
15. Від учасників справи заперечення на касаційну скаргу не надходили.
16. Скаржником у касаційній скарзі заявлено клопотання про участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, разом з тим, згідно вимог ст. 340, 343 КАС України, Суд дійшов висновку про можливість попереднього розгляду даної справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 19 лютого 2018 року.
ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ ВСТАНОВЛЕНИХ ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН СПРАВИ
17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у жовтні 2015 року Черкаське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просило скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі №823/2631/14 та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
18. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року заяву було залишено без руху у зв'язку з несплатою Відповідачем судового збору у встановленому розмірі.
19. У подальшому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року змінено у мотивувальній частині.
20. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто Заявнику.
21. Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року.
22. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що заявник не скористався своїм правом на усунення викладених в ухвалі про без руху недоліків, внаслідок чого подану вперше заяву було повернуто, у зв'язку з чим підстави для поновлення процесуальних строків відсутні.
IV.ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
23. Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що судами допущено нехтування положеннями ст. ст. 100, 102 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на момент звернення відповідачем із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Наголошує на неврахуванні судами відсутності на момент звернення Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України із заявою вперше сталої судової практики щодо розподілу судових справ за майновим чи немайновим характером спору.
V. ОЦІНКА СУДУ
24. Оцінюючи наведені доводи, Суд виходить з того, що доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, фактично збігаються з доводами, викладеними у заяві відповідача та апеляційній скарзі, досліджувалися судами з наданням їм належної правової оцінки. Жодних нових аргументів, які б свідчили про порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
25. На підставі встановлених вище обставин, суди попередніх інстанцій, здійснивши системний аналіз ст. 245, 247 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на момент вчинення відповідних процесуальних дій, дійшли обґрунтованого висновку про пропуск відповідачем процесуального строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки всупереч судового рішення останній не скористався правом на усунення викладених в ухвалі про залишення заяви без руху недоліків, а тому правильними є висновки судів про те, що викладені у клопотанні про поновлення строків причини його пропуску не можуть бути визнані поважними.
26. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відсутність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами з мотивів пропуску відповідачем без поважних причин процесуального строку звернення до адміністративного суду із відповідною заявою.
27. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
28. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
29. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
30. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 242, 341, 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    Т. О. Анцупова
Суддя                                                                                                              В. М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О. П. Стародуб