ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  906/110/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючої - Вронської Г.О., суддів: Баранця О.М., Студенця В.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Олексюк Г.Є., Маціщук А.В., Гудак А.В.,
від 11.10.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
про стягнення 1 490 327,33 доларів США (еквівалентно 36 948 439,58 грн.),

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі"
до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк"
про визнання недійсним договору поруки №575-005/08Ф від 24.10.2008,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Хід розгляду справи 
1.          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.04.2016 первісний позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" (далі - Позивач) задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі" (далі - Відповідач) на користь Позивача 650000,00 доларів США простроченого боргу по кредиту, 151298,63 доларів США пені по кредиту, 253999,36 доларів США прострочених процентів по кредиту, 59122,70 доларів США пені по процентам, 154550,38 грн. судового збору; відмовлено в задоволенні первісного позову в частині стягнення 206606,70 доларів США пені по тілу кредиту та 169299,94 доларів США пені по відсоткам; відмовлено Відповідачу в задоволенні зустрічного позову.
2.          26 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (далі - Заявник) подало заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні (далі - Заява). Заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у справі з Позивача на нього.
3.          Заява мотивована посиланням на обставини укладення між Позивачем та Заявником договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26.05.2017 (далі - Договір від 26.05.2017).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
4.           Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 Заяву задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/110/16 з Позивача на його правонаступника - Заявника.
5.          Ухвала суду першої інстанції мотивована встановленням обставин набуття Заявником прав кредитора за Кредитним договором, борг за яким стягнутий судовим рішенням у справі. 
6.           Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, у задоволенні Заяви відмовлено.
7.          Постанова мотивована тим, що при укладенні Договору від 26.05.2017 його сторони, не змінюючи кредитора у зобов'язанні у порядку передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, тоді як уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи 
8.           Заявник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
9.          Касаційна скарга мотивована тим, що звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".
10.          На думку Заявника, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 
11.          Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції.
12.          Відзив мотивований відсутністю правових підстав для заміни стягувача. Зокрема, відсутністю у Заявника, який не є стороною у справі, права звертатись до господарського суду з відповідною заявою. 
13.          Також Відповідач посилається на відсутність у Заявника ліцензії з надання фінансових послуг для надання послуг факторингу.
14.          Крім того, Відповідач зазначає, що статтею 25 ГПК України не передбачено правонаступництво частини прав стягувача, оскільки в межах однієї господарської справи не може існувати двох стягувачів, один з яких не приймав участі у справі на стадії її судового розгляду та не був фактично позивачем у справі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15.           Стягнутий рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.04.2016  борг виник у Відповідача перед Позивачем на підставі договору поруки №575-005/08Ф від 24.10.2008 (далі - Договір поруки). За Договором поруки Відповідач поручився перед Позивачем за виконання у повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за Договором про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф від 24.10.2008 (далі - Кредитний договір).
16.          Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.07.2016 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/110/16 від 06.06.2016.

17.          За умовами Договору від 26.05.2017 (з урахуванням додатку №1) Заявник набув право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема, за Кредитним договором та Договором поруки.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
18.          Цивільний кодекс України
Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків
1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. 
2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 
1) договори та інші правочини; …
Стаття 202. Поняття та види правочинів
1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. …
Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення
1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 
2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …
Стаття 512. Підстави заміни кредитора у зобов'язанні
1. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 
1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 
2) правонаступництва; 
3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 
4) виконання обов'язку боржника третьою особою. 
2. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. …
Стаття 513. Форма правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні
1. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Стаття 514. Обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні
1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
19.           Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на момент звернення з Заявою та її розгляду судами першої інстанції та апеляційної інстанцій) (далі - ГПК України)
Стаття 25. Процесуальне правонаступництво
У разі … заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.
Стаття 121^4. Заміна сторони виконавчого провадження
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, приватному виконавцю.
20.          Закон України "Про виконавче провадження"
Стаття 15. Сторони виконавчого провадження
1. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
2. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. …
5. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. …
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
21.          Суд погоджується з твердженням суду апеляційної інстанції про те, що уступка прав стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.
22.          Суд виходить з того, що згідно з положеннями статей 25, 121^4 ГПК України та частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. 
23.          При цьому Суд враховує, що процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення; а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.
24.          Заміна сторони матеріального правовідношення врегульована, зокрема, положеннями статей 512-514 Цивільного кодексу України, якими передбачена заміна кредитора у зобов'язанні в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
25.          Зважаючи на положення наведених правових норм та встановлення судами обставин набуття Заявником права вимоги за Кредитним договором та Договором поруки, Суд вважає безпідставним твердження суду апеляційної інстанції про те, що Позивач та Заявник при укладенні Договору від 26.05.2017, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення. 
26.          Наведений висновок суду апеляційної інстанції не заснований на встановленні обставин укладення Договору від 26.05.2017 саме щодо відступлення прав стягувача за рішенням суду, а не прав кредитора у відповідному матеріальному правовідношенні. Натомість суд першої інстанції, дослідивши умови Договору від 26.05.2017, встановив, що його предметом є саме перехід прав у зобов'язанні. 
27.          З огляду на наведені обставини Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження у зв'язку із заміною на підставі Договору від 26.05.2017 кредитора у зобов'язанні, щодо примусового виконання обов'язків у якому прийнято судове рішення в справі. 
28.          При цьому Суд відхиляє аргументи Відповідача про відсутність у Заявника ліцензії з надання фінансових послуг, адже під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не встановлені обставини віднесення Договору від 26.05.2017 до договорів факторингу. Відповідно до встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж розгляду справи суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним.
29.          Водночас Суд звертає увагу, що здійснивши заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі, суд першої інстанції залишив поза увагою, що наведеним судовим рішенням передбачено також стягнення 154550,38 грн. судового збору. Сплата зазначеної суми судового збору не є зобов'язанням в розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України, згідно з встановленими судами обставинами вона не була й не могла бути предметом відступлення за Договором від 26.05.2017. 
30.          У зв'язку з викладеним Суд вважає безпідставним здійснення заміни стягувача в частині стягнення зазначеної суми судового збору. При цьому Суд відхиляє доводи Відповідача щодо неможливості правонаступництва частини прав стягувача, адже положення статті 25 ГПК України не містять такої заборони, тоді як  відповідно до норм матеріального права (стаття 514 Цивільного кодексу України) можлива заміна кредитора в зобов'язання не в повному обсязі, а нормами процесуального права (стаття 23 ГПК України) передбачене подання у зв'язку з цим позову кількома позивачами. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
31.          З огляду на викладене Суд дійшов висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції. Резолютивну частину ухвали суду першої інстанції слід змінити щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі лише в частині стягнення задоволених позовних вимог та відмови у задоволенні Заяви в частині заміни стягувача щодо стягнення судового збору. 
32.          Касаційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Судові витрати
33.          У зв'язку з частковим задоволенням вимог касаційної скарги судові витрати, понесені Заявником у зв'язку переглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають покладенню на сторони порівну. 
Висновки про правильне застосування норм права
34.          Згідно з положеннями статей 25, 121^4 ГПК України та частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" задовольнити частково.
2.          Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №906/110/16 скасувати.
3.          Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 у справі №906/110/16 змінити, виклавши резолютивну частину ухвали в такій редакції:
"1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу суду у справі №906/110/16 задовольнити частково.
2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення (наказу) Господарського суду Житомирської області у справі №906/110/16 з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2, код ЄДРПОУ 38904296) у частині стягнення 650000,00 доларів США простроченого боргу по кредиту, 151298,63 доларів США пені по кредиту, 253999,36 доларів США прострочених процентів по кредиту, 59122,70 доларів США пені по процентам. 
3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу суду у справі №906/110/16 у частині стягнення 154550,38 грн. судового збору."
4.          В іншій частині ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 у справі №906/110/16 залишити без змін.
5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі" (10024, м. Житомир, вул. Бородія, 62, код ЄДРПОУ 13558502) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2, код ЄДРПОУ 38904296) 960,00 (дев'ятсот шістдесят) гривень судового збору за подання касаційної скарги.          
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                      Г. Вронська

Судді                                                                                                 О. Баранець

                                                                                                               В. Студенець