ПОСТАНОВА
Іменем України

13 березня 2018 року 
Київ
справа №810/1013/17
адміністративне провадження №К/9901/35437/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс»
на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 (головуючий суддя - Щавінський В.Р.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 (головуючий суддя - Глущенко Я.Б., судді - Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.) 
у справі № 810/1013/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс»
до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
про визнання незаконним та скасування рішення (листа), зобов'язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в:

14 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс» (далі - ТОВ «Вітаполіс») звернулося до суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі -ОДПІ), в якому просило визнати незаконним і скасувати рішення (лист) відповідача від 11.08.2016 №1665/10/10-13-11-02-10 та зобов'язати останнього прийняти подані ТОВ «Вітаполіс» копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових  накладних за податковий період календарний місяць липень 2016 року, з включенням відомостей з них до облікових даних щодо цього товариства в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2017 позовну заяву ТОВ «Вітаполіс» залишив без руху та встановив позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, роз'яснивши, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

05 травня 2017 року позивач подав заяву про роз'яснення вказаної ухвали суду першої інстанції, в якій просив роз'яснити:

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 не виконав вимоги ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» в частині оприлюднення ухвали від 16 березня 2017 року у справі №810/1013/17 не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання?

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 у резолютивній частині ухвали від 16 березня 2017 року про залишення позовної заяви без руху замість висновків зазначив команди, і хто саме має ці команди виконувати?

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 після одержання позовної заяви позивача не керувався принципом верховенства права, адже до позовної заяви було додано документ про сплату судового збору, і в цій частині позовна заява відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України?

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 після одержання позовної заяви з'ясовував питання повноти сплати позивачем судового збору, адже до позовної заяви було додано документ про сплату судового збору, і в цій частині позовна заява відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України?

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2  перевірив не зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а повноту сплати такого збору, адже Закон України «Про судовий збір»  вимагає від суду перевіряти не повноту зарахування судового збору, а лише факт такого зарахування?

- чому суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 поставив допуск позивача до суду у залежність від повноти (на думку судді) сплати судового збору, адже відповідно до частини першої статті 98 КАС України суд (не суддя!) вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою?

- чому ОСОБА_2 обраний суддею безстроково до дня набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», продовжує здійснювати свої повноваження як суддя, обраний безстроково з дня набрання чинності цим Законом, адже дія підпункту 3 пункту 16-1 розділ XV «Перехідні положення» Конституції України поширюється лише на суддів, які обрані суддями безстроково з дня набрання чинності цим Законом?

- чому перший та третій абзаци частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначають правила та практичний приклад оплати судовим збором подання до суду позовних заяв майнового та немайнового характеру, а дію розташованого між ними другого абзацу частини третьої цієї статті суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 поширив на справу №810/1013/17 за позовом лише немайнового характеру з кількома позовними вимогами?

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 18.05.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017, у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовив.

Не погодившись із зазначеними ухвалами судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвали судів попередніх інстанцій і направити справу для продовження розгляду заяви про роз'яснення судового рішення до суду першої інстанції.

Відповідач своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

07.03.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 КАС.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 170 КАС (у редакції, що діяла на момент прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, а також державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Тобто вказана норма КАС передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як його незрозумілість, що перешкоджає належному виконанню судового рішення. 

При цьому в заяві про роз'яснення рішення заявник має зазначити, що саме в резолютивній частині судового рішення є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з заявою про роз'яснення ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2017, якою позовну заяву ТОВ «Вітаполіс» залишено без руху. Підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що сплачена позивачем сума судового збору не відповідає розміру судового збору, який має бути сплачений за дві вимоги немайнового характеру.

Позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали та роз'яснено, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

З огляду на викладене та враховуючи приписи статті 170 КАС, колегія суддів Верховного Суду погоджується з судами попередніх інстанцій, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2017 за своїм змістом є чіткою, логічною та зрозумілою, а тому відсутні підстави для її роз'яснення.

Доводи ТОВ «Вітаполіс», викладені в касаційній скарзі, не містять обґрунтованих підстав вважати вказану ухвалу суду незрозумілою, а також не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при ухваленні судових рішень, тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись статтями 345, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітаполіс» залишити без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                         І.Я. Олендер

                                                                                                         Р.Ф. Ханова