ВЕРХОВНИЙ СУД
КАСАЦІЙНИЙ КРИМІНАЛЬНИЙ СУД

справа № 750/728/17 
провадження № 51-733км18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року                                                                                                          м. Київ
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого | ОСОБА_1 ,
суддів | ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання | ОСОБА_4 ,
прокурора | ОСОБА_5 ,
засудженої | ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженої, на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 3 травня 2017 року щодо 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чернігова, жительки АДРЕСА_1 ,
засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Обставини справи

1.  Деснянський районний суд м. Чернігова вироком 15 лютого 2017 року засудив ОСОБА_6 за частиною другою статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі статті 71 КК суд приєднав невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2010 року, та остаточно призначив покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.  
2. Засуджену визнано винуватою в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу – опію ацетильованого, здійснених повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 КК, в місцях, що призначені для проведення навчальних заходів. 
3.  Суд встановив, що засуджена в невстановлений час та в невстановленому місці з метою збуту придбала рідину, яка за висновком експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, – опій ацетильований, 10 грудня 2016 року принесла і продала її у кількості 2 мл (0,108 г у перерахунку на суху речовину) ОСОБА_8 за 200 грн на території, прилеглій до Чернігівського ліцею № 22. 
4.  Крім цього, у невстановлений час та в невстановленому місці засуджена повторно з метою збуту придбала опій ацетильований, який 14 грудня 2016 року принесла і продала у кількості 2 мл (0,112 г у перерахунку на суху речовину) ОСОБА_8 за 200 грн на території, прилеглій до Чернігівської загальноосвітньої школи № 7.
5.  Апеляційний суд ухвалою від 3 травня 2017 року залишив апеляційні скарги засудженої та її захисника без задоволення, а вирок суду першої інстанції – без змін.
Вимоги і доводи касаційної скарги  

6.  У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункт 3 частини першої статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить змінити вирок і ухвалу, пом`якшити призначене покарання, застосувавши статтю 69 КК, і остаточно призначити засудженій покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
7.  Захисник стверджує, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженої, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Він зазначає, що, призначаючи покарання, суди не повною мірою врахували пом`якшуючі обставини, залишили поза увагою, що на момент вчинення злочину засуджена була наркозалежною, матеріальної вигоди від збуту наркотичної речовини безпосередньо не отримувала, а також те, що засуджена страждає на ряд невиліковних захворювань.
Позиції інших учасників судового провадження

8.  Засуджена підтримала касаційну скаргу захисника та просила її задовольнити.
9.  Прокурор просила залишити без зміни рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а касаційну скаргу захисника – без задоволення.
10.  Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду; клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Оцінка Суду

11.  Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що подана скарга не може бути задоволена з таких підстав.
12.  Правильність висновків судів про винуватість засудженої в касаційній скарзі не оспорюється.
13.  Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
14.  За правилами частини першої статті 69 КК суд вправі призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за відповідний злочин, за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та з урахуванням особи винного. 
15.  Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати статтю 69 КК. Ухвалюючи свій вирок у частині призначення покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинення злочину після постановлення попереднього вироку і до повного відбуття покарання за ним та усі інші обставини, які мають правове значення. За таких обставин, суд, діючи в межах своїх повноважень, не встановив підстав для застосування цього положення.
16.  Водночас, суд не залишив поза увагою ті обставини, на які посилається сторона захисту, у тому числі, особу винної, її вік, сімейний стан і стан здоров`я, щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення мінімального строку покарання, передбаченого санкцією статті за інкримінований злочин. 
17.  Крім того, суд, застосовуючи статтю 71 КК, до призначеного покарання приєднав лише один місяць з невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
18.  Переглядаючи вирок, апеляційний суд належним чином проаналізував доводи сторони захисту та відхилив їх, виходячи з того, що суди не встановили обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як того вимагає стаття 69 КК. Колегія суддів не має підстав ставити під сумнів цей висновок апеляційного суду і вважає його рішення законним і обґрунтованим.    
19.  Аргументів, які би доводили явну несправедливість покарання, призначеного засудженій, в касаційній скарзі не наведено.
20. З огляду на викладене Суд відхиляє доводи захисника щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд 
ухвалив:
Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 3 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника — без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді

ОСОБА_1                                      ОСОБА_3                               ОСОБА_2