ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  908/948/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 
(суддя Азізбекян Т.А.)
та на постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017
(колегія суддів: Зубченко І.В. - головуючий, Попков Д.О., Чернота Л.Ф.) 

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд державного майна України
про стягнення 227 805 118, 02 грн,-

ВСТАНОВИВ:
1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.05.2016 у справі  №908/948/16 позов задоволено в частині стягнення 284 637 962 грн 93 коп основного боргу; у частині стягнення 1 929 299 грн 34 коп інфляційних втрат,                      1 405 790 грн 55 коп річних, 10 687 194 грн 26 коп пені провадження у справі припинено; виконання рішення розстрочено відповідно до графіку, починаючи з травня 2016 року по серпень 2017 року. На виконання рішення видано відповідні накази. 
2. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2016 рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2016р. у справі № 908/948/16 залишено без змін. 
3. Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2016 в частині задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.
4. За новим розглядом справи рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16, зокрема, розстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2016 по справі № 908/948/16 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі за текстом - ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат") на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 284 137 962,93 грн строком на 16 (шістнадцять) місяців, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 17 758 622,68 грн, починаючи з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно). Вирішено видати наказ. 
5. ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" звернулось до Господарського суду Запорізької області з заявою від 19.01.2017 № 25-16/92, в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України,     про розстрочку виконання судового рішення у справі     № 908/948/16 в частині заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі     284 137 962, 93 грн, згідно графіку з січня 2017року по грудень 2027року, з щомісячним внесенням суми у розмірі 2 367 816, 09 грн.
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16 заяву від 19.01.2017 № 25-16/92  ТОВ "Запорізький титано - магнієвий комбінат" про розстрочку виконання судового рішення у справі № 908/948/16 в частині заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 284 137 962,93 грн, згідно графіку з січня 2017року по грудень 2027року, з щомісячним внесенням суми у розмірі  2 367 816, 09 грн залишено без задоволення. 
7. Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що оскільки рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16,   у визначеному ст. 85 ГПК України порядку, законної сили не набрало, то відсутні правові підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України.
8. Не погодившись з зазначеною ухвалою, ТОВ "Запорізький титано - магнієвий комбінат" оскаржило її в апеляційному порядку. 
9. Постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 апеляційну скаргу ТОВ "Запорізький титано - магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16 - залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16 - залишено без змін.
10. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована наступним:
10.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16 вирішено питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду у справі     № 908/948/16 у порядку ст. 83 ГПК України.      
10.2. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що вказане рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 (повний текст підписано 09.03.2017) на момент розгляду апеляційної скарги переглядалось Донецьким апеляційним господарським судом.  
10.3. Враховуючи, що рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16,      у визначеному ст.85 ГПК України порядку, законної сили не набрало, суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду в порядку ст.121 ГПК України. 
10.4. Крім того, проаналізувавши доводи сторін та встановивши факт відсутності відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі №908/948/16, колегія суддів суду апеляційної інстанції також зазначила, що заявник (відповідач) не є стороною виконавчого провадження, яка відповідно вимог ст.121 ГПК України має право звернутись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.
10.5. Разом з тим, апеляційним господарським судом зазначено, що враховуючи  визначення в рішенні місцевого господарського суду порядку виконання рішення, заява в порядку ст.121 ГПК України в даному випадку має бути викладена із зазначенням про зміну порядку виконання рішення, а не із зазначення про розстрочку його виконання. 
11. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована положеннями ст.  ст. 83, 85, 121 ГПК України (редакція Кодексу, яка була чинна до 15.12.2017).
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
12. ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" через Донецький апеляційний господарський суд  подало касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16, у якій скаржник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву скаржника про розстрочку виконання рішення у даній справі та розстрочити виконання рішення у справі №908/948/16 у частині заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі      284 137 962, 93 грн згідно графіку з січня 2017 року по грудень 2027 року, з щомісячним внесенням суми в розмірі 2 367 816, 32 грн.
13. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень скаржник у своїй касаційній скарзі зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані положення ст.121 ГПК України, порушено норми ст. 32, ч.1 ст.43 ГПК України, не враховано надані Пленумом Вищого господарського суду України роз'яснення з метою правильного і однакового застосування розділу XIV ГПК України щодо порядку виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів  (постанова пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів  України").
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
14. До Верховного Суду 03.04.2018 від позивача ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшов відзив на касаційну  скаргу, з проханням відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в повному обсязі та залишити ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 без змін.
Позиція Верховного Суду
15. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №908/948/16 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16; прийнято до розгляду касаційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
16. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 - без змін, виходячи з наступного.
17. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
18. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19. Оскільки господарські суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень у справі №908/948/16, керувалися нормами ГПК України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, тобто в редакції Кодексу до 15.12.2017, за таких обставин Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, перевіряє правильність застосування судами  процесуальних норм, які були чинними на момент їх прийняття.
20. Щодо доводів касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми ст. 121 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
22. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4-1 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017) встановлено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.
23. Згідно ч.1 ст. 82 ГПК України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. 
24. Нормами ч. 5 ст. 85 ГПК України передбачено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
25. Відповідно ч.1 ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.
26. У абзаці другому підпункту 7.1 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів  України" роз'яснено, що оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.
27. Судами попередніх інстанцій з матеріалів справи встановлено, що рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16 у визначеному ст.85 ГПК України порядку законної сили не набрало.
28. Крім того, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові також встановлено факт відсутності відкритого виконавчого провадження в органах Державної виконавчої служби з примусового виконання наказу у справі №908/948/16, а тому зроблений висновок, що заявник (відповідач) не є стороною виконавчого провадження, яка відповідно до вимог ст. 121 ГПК України має право звернутись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.
29. Колегія суддів звертає увагу, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30. Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини, зокрема, ненабрання законної сили рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 у справі №908/948/16, колегія суддів касаційної інстанції вважає правомірним висновок судів попередніх  інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду в порядку ст.121 ГПК України. 
31. Щодо доводів касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми ст. 32, ч.1 ст.43, колегія суддів зазначає наступне.
32. Відповідно ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. 
24. Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
25. Разом з тим, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що дослідження питання наявності або відсутності      обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, є недоцільним, оскільки заява про надання розстрочки виконання судового рішення в порядку ст.121 ГПК України не підлягає задоволенню з викладених вище процесуальних підстав без оцінки поданих доказів по суті. 
26. Згідно вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
27. На підставі викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України судові Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанова Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 ґрунтуються на повному, всебічному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм процесуального права, а тому правові підстави для її скасування відсутні.
28. Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованим доводи скаржника щодо порушення судами попередніх інстанцій вимог ст. 32, ч.1 ст.43, ст.121 ГПК України.
29. Згідно приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
30. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" та залишення ухвали Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанови Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 без змін.
31. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, витрати зі сплати судового збору згідно ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника - ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат".  

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі №908/948/16 залишити без задоволення.
2.  Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 05.12.2017 у справі №908/948/16 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          С.В. Жуков
Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                                  Н.Г. Ткаченко