ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2017 р.                    м. Київ                                        К/9991/59469/12 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Бившевої Л.І. (головуючого), Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,
секретар судового засідання Шевчук П.О.,
особи, які беруть участь у справі, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, у судове засідання не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби 
на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року
у справі № 2-а/1970/1504/12
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТРА МІА»
до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби 
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення форми «С», -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТРА МІА» (далі - ТОВ «АСТРА МІА», позивач) звернулося до суду з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби (далі - ОДПІ, відповідач) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення форми «С» від 28 березня 2012 року №0000982303, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 61480,50 грн.
Тернопільський окружний адміністративний суд постановою від 24 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012, позов задовольнив. Скасував податкове повідомлення-рішення форми «С» від 28 березня 2012 року  №0000982303.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Тернопільської області Державної податкової служби подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи. 
Позивач у запереченні на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної  інстанцій без змін, оскільки вважає їх законними та обґрунтованими.
З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 01 березня 2012 року головним бухгалтером ТОВ «АСТРА МІА» Криницькою Л. І. на підставі грошового чеку серії ЛЖ від 01 березня 2012 року №3211421 отримано у Тернопільському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» 12296,10 грн. для виплати заробітної плати працівникам товариства. 
Вказану суму коштів цього ж дня було оприбутковано в касі підприємства на підставі прибуткового касового ордера від 01 березня 2012 року №3, а також ці кошти були виплачені працівникам товариства як заробітна плата за лютий 2012 року, що підтверджується відомістю на виплату грошей від 01 березня 2012 року №2. 
ТОВ «АСТРА МІА» були сплачені прибутковий податок із заробітної плати та єдиний соціальний внесок.
За результатами перевірки дотримання позивачем норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, проведеної 20 березня 2012 року, ОДПІ складено акт від 20 березня 2012 року №62/19/18/23/14027586 із висновками про порушення суб'єктом господарювання (позивачем) вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року за №637, (далі - Положення) та п. 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 02 грудня 2000 року №614 (далі - Порядок). 
Такий висновок обґрунтовано тим, що готівкові кошти в сумі 12296,10 грн не обліковані в касовій книзі АВ №590095. 
У зв'язку з цим, ОДПІ на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 (далі - Указ) було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» за №0000982303 від 28 березня 2012 року, з приводу правомірності якого виник спір. 
Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того,  що  факт належного оформлення прибуткового касового ордера свідчить про прийняття в касу ТОВ «АСТРА МІА» готівкових коштів в сумі 12296,10 грн, а належним чином оформлена відомість про видачу грошей з каси підприємства у вигляді заробітної плати на загальну суму, що відповідає отриманій за грошовим чеком сумі, підтверджує видачу готівки з каси підприємства. Тобто, на час здійснення перевірки жодних розбіжностей між даними, що містяться у грошовому чеку, та відомістю на виплату коштів від 01 березня 2012 року №2 не було. Наведені обставини свідчать про відсутність умислу з боку позивача на ухилення від оприбуткування коштів, рух яких через касу підприємства документально оформлений, а виплата - підтверджена касовими документами, передбаченими законодавством. В даному випадку мало місце порушення при оприбуткуванні коштів, яке виражене у несвоєчасному внесенні запису у касовій книзі і за своєю суттю є формальним, і таким, що не могло в даній ситуації бути підставою для застосування фінансової санкції, передбаченої п. 1 Указу. Крім цього, позивачем вчасно сплачено усі податки та збори у зв'язку з нарахуванням та виплатою заробітної плати, що також підтверджує оприбуткування готівкових коштів. Також, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що однією із підстав прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення визначено порушення позивачем п. 7.5 Порядку щодо: наявності книги обліку розрахункових операцій на місці проведення розрахунків, де установлено реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО); підклеювання фіскальних чеків; щоденного виконання записів про рух готівки та суми розрахунків. Разом з тим, ТОВ «АСТРА МІА» не застосовує РРО, а тому не зобов'язано  оприбутковувати готівку шляхом обліку коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних чеків і, відповідно, податковим органом безпідставно зазначено про порушення позивачем п. 7.5 Порядку, як одну із підстав застосування фінансової санкції.
Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.
Пунктом 1.2 Положення визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, КОРО.
Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (абз. 2 п. 2.6 Положення).
Згідно з п. 7.15 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги) (далі - РК), визначено в п. 2.6 цього Положення.    
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абз. 2, 3 п. 2.6 Положення).
Статтею 1 Указу № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. 
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для    висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО. 
Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абз. 3 ст.1 Указу № 436/95). 
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 01 квітня 2014 року (справа № 21-54а14) та від 04 листопада 2015 року (справа № 825/554/15-а).
З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Керуючись статтями 94, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, - 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби України задовольнити.
Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року у справі № 2-а/1970/1504/12 скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТРА МІА» відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239^1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: | _________________ | Л.І. Бившева
Судді: | _________________ | І.Я. Олендер
| _________________ | Т.М. Шипуліна