ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
31.01.2018 | Київ | К/9901/456/17 703/1262/15-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М., 
суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу за позовом:   
ОСОБА_2 
до Начальника відділу Державтоінспекції м. Сміла та Смілянського району Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області Матвеєва Олександра Дмитровича 
про визнання протиправною та скасування постанови, 
касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в складі судді Зайончковської І.А. від 20.03.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Літвіної Н.М. (головуючого), суддів Ганечко О.М., Коротких А.Ю. від 28.11.2017,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Начальника відділу Державтоінспекції м. Сміла та Смілянського району Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області Матвеєва О.Д. про визнання протиправною та скасування постанови №196332 від 25.02.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою  Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2015, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 28.11.2017, позов задоволено. 
Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що постановою №196332 від 25.02.2015 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 140 Кодексу про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за те, що перебуваючи на посаді головного інженера філії «Смілянська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» позивачем не прийнято своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху проїзними частинами, а саме: 12.02.2015 - на 78 км а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, 17.02. 2015 на 207, 208, 210 км а/д Київ-Знам'янка, після утворення на них значної ямковості, що загрожує безпеці дорожнього руху, чим порушено п.1.5   Правил дорожнього руху   України.
Суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що утримання та ремонт доріг загального користування, а також фінансування вказаної діяльності має здійснюватися Державною службою автомобільних доріг України. Філія «Смілянська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не є юридичною особою, самостійних коштів не має. Філія є виконавцем робіт за договорами, що укладаються ДП «Черкаській облавтодор», яке і виділяє кошти на проведення робіт. Позивач, як посадова особа філії, самостійно не приймає рішень щодо проведення робіт по утриманню та ремонту доріг загального користування. ОСОБА_2 не є суб'єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності є протиправним.
ОСОБА_4 оскаржив в касаційному порядку вказані судові рішення, просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що є особою, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси, тому за приписами статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України має право на касаційне оскарження рішень судів у справі. Зазначає,  що 02.02.2015  на автомобільній дорозі 78 км, + 78 метрів Золотоноша -Черкаси-Сміла-Умань відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewоо, д.н.з. НОМЕР_2, з причіпом ПФ Фермер, під його керуванням та автомобіля Реugeot д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_5 ДТП сталася внаслідок того, що ліве колесо причіпу ПФ Фермер, потрапило у глибоку яму (15 сантиметрів) на дорозі, внаслідок чого відокремилося та відлетівши на зустрічну смугу руху потрапило в автомобіль Реugeot під керуванням гр. ОСОБА_5, який в цей момент рухався в зустрічному напрямку. При виїзді на місце ДТП співробітники ДАІ зафіксували численні пошкодження дорожнього покриття в місці відокремлення колеса від причепа та зафіксували ями глибиною 15 сантиметрів, після чого склали два протоколи, відносно ОСОБА_4 за п. 2.3а ПДР, посилаючись на те, що він не забезпечив перед виїздом технічно справного стану причепа ПФ Фермер, та відносно головного інженера філії "Смілянська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП "Черкаський облавтодор». В подальшому, постановою Шполянського райсуду Черкаської області від 27.02.2015 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На даний час у провадженні Шполянського райсуду Черкаської області перебуває справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування ОСОБА_4 в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Сума регресу становить 29575,90 грн. Зазначає, що внаслідок звільнення від відповідальності посадової особи Смілянського ДЕД ОСОБА_2 у справі що розглядається, шкоду, завдану внаслідок ДТП в порядку регресу буде зобов'язано відшкодувати ОСОБА_4
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що посадовою інструкцією головного інженера філії за позивачем закріплено обов'язок підготовки і внесення пропозицій ДП «Черкаський облавтодор» щодо ремонтів та підтримання доріг у належному стані. Посадовою інструкцією передбачено також, що головний інженер зобов'язаний внести пропозиції ДП «Черкаський облавтодор» щодо проектів планів будівництва, реконструкції і ремонту доріг та штучних споруд, технічного розвитку і вдосконалення основного і підсобного виробництва, узгодження проведення робіт у смузі відводу автомобільних доріг. Відсутність коштів не є причиною невиконання своїх обов'язків головним інженером, а наслідком, чого суди до уваги не прийняли. Заявник вказує також на порушення судами норм процесуального права, які полягають в незалученні до розгляду справи його та ОСОБА_5, як учасників ДТП. Судами не досліджено які заходи вживав та мав вживати позивач на виконання посадової інструкції головного інженера філії, не перевірено твердження позивача щодо відсутності коштів, виділених на ремонт доріг.
Позивач та відповідач заперечень чи відзиву на касаційну скаргу не подали. Учасники справи не заявляли клопотань про розгляд касаційної скарги за їх участю.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню, а касаційна скарга задоволенню.
Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України  від 10.10.2001 №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Статтею 140 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.
Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об'єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. 
Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.
Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Відповідно до п. 1.6 Положення філії Смілянської дорожньо-експлуатаційної дільниці дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», затвердженої наказом ДП «Черкаський облавтодор»  ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» №31 від 04.03.2013, філія не є юридичною особою та діє під керівництвом органів управління підприємства з особливостями, визначеними внутрішніми документами підприємства, користується правами, несе зобов'язання та виконує функції, передбачені Положенням та іншими локальними документами підприємства.
Предметом діяльності філії є, зокрема, виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг (п.2.2. Положення).
Відповідно до п. 1.2 Посадової інструкції головного інженера філії Смілянської ДЕД ДП «Черкаський облавтодор», затвердженої директором ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» №б/н, головний інженер філії є штатним заступником начальника філії і несе персональну відповідальність за результати та ефективність виробничої діяльності філії.
Згідно розділу 2 Інструкції, на головного інженера покладено обов'язок, забезпечувати безперервний і безпечний рух автотранспорту відповідно до Закону України «Про дорожній рух», благоустрій  і естетичне оформлення доріг, що обслуговуються.
Головний інженер приймає участь в роботі комісій по обстеженню  доріг,  залізничних   переїздів, штучних споруд, при визначенні їх експлуатаційного стану і умов дорожнього руху; контролює забезпечення безпечних умов дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт на автомобільних дорогах; постійно проводить контроль за експлуатаційним станом шляхів, штучних споруд, залізничних переїздів, згідно з технічними правилами ремонту та утримання, що знаходяться на обслуговуванні філії.
Згідно з розділом 3 інструкції, головний інженер має право брати участь у підготовці проектів договорів, контрактів на будівництво, реконструкцію доріг і штучних споруд та договорів щодо транспорту, а також наказів пов'язаних з виробничою діяльністю; вносити пропозиції ДП "Черкаський облавтодор» щодо проектів планів будівництва, реконструкції і ремонту доріг та штучних споруд, технічного, розвитку і вдосконалення основного і підсобного виробництва; вносити пропозиції ДП «Черкаський облавтодор" щодо узгодження проведення робіт у смузі відводу робіт автомобільних доріг, проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів.
Відповідно до розділу 4 інструкції, головний інженер несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України.
Тобто, з посадової інструкції головного інженера філії вбачається, що позивач на виконання покладених завдань і обов'язків уповноважений здійснювати контроль за експлуатаційним станом шляхів, штучних споруд, залізничних переїздів, згідно з технічними правилами ремонту та утримання, що знаходяться на обслуговуванні філії та забезпечувати безперервний і безпечний рух автотранспорту відповідно до Закону України «Про дорожній рух».
Тому, у зв'язку з утворенням значної ямковості на 78 км автомобільної дороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань та 207, 208, 210 км автомобільної дороги Київ-Знам'янка, що загрожує безпеці дорожнього руху, головний інженер філії мав вчинити дії по забезпеченню безперервного і безпечного руху на автомобільній дорозі та внести пропозиції ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» разом з обґрунтуванням для фінансування відновлення безпечних умов для руху проїзними частинами.
Колегія суддів приймає доводи касаційної скарги про те, що ненадання головним інженером філії пропозицій щодо проектів планів будівництва, реконструкції і ремонту доріг стало підставою для відсутності фінансування робіт, направлених на вжиття відповідних заходів по ремонту і підтриманню доріг в належному стані. 
Відповідно до статті 10 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» державним управлінням автомобільними дорогами загального користування  здійснює  Державна служба автомобільних доріг України.
Статтею 11 Закону визначені обов'язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України від 30.06.1993    №3353-XII «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Колегія суддів враховує, що на виконання покладених державою функцій, з метою забезпечення економічних інтересів та задоволення потреб держави та населення в удосконаленні та розвитку автомобільних доріг загального користування у сфері дорожнього руху, зокрема щодо забезпечення безпеки дорожнього руху було створено філію «Смілянська дорожньо-експлуатаційна дільниця», як відокремлений структурний підрозділ ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Головний інженер, як посадова особа філії, на виконання покладених на нього обов'язків, закріплених в посадовій інструкції, має здійснювати дії по забезпеченню безперервного і безпечного руху на автомобільній дорозі.
Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до помилкового висновку, що позивач не є суб'єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кодексу про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 статті 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 3 статті 351 КАС України).
Тому, на переконання колегії суддів, судами першої та апеляційної інстанцій було неправильно тлумачено закон, а саме - частину 1 статті 140 КУпАП, що є наслідком скасування судових рішень.
Судова колегія приймає також доводи касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано які заходи вживав та мав вживати позивач на виконання посадової інструкції головного інженера філії, не перевірено твердження позивача щодо відсутності коштів, виділених на відповідний ремонт доріг. 
Щодо доводів скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які полягають в незалученні до розгляду справи його та ОСОБА_5, як учасників ДТП, яка сталась з вини посадової особи філії Смілянської ДЕД, слід зазначити про таке. 
Предметом позову у справі, що розглядається, є позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, заявлені позивачем в порядку статті 287 КУпАП. При розгляді справи судом першої інстанції не було і не могло бути відомо, що рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 порушує права та законні інтереси ОСОБА_4 Тому, вказані аргументи позивача слід відхилити.
Відповідно до частин 1-2 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351,356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2015, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Начальника відділу Державтоінспекції м. Сміла та Смілянського району Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області Матвеєва Олександра Дмитровича 
про визнання протиправною та скасування постанови - скасувати.
Ухвалити нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Начальника відділу Державтоінспекції м. Сміла та Смілянського району Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області Матвеєва Олександра Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

          Суддя-доповідач В.М. Шарапа

          Судді                                                                                                          В.М. Бевзенко 

                                                                                                                                     Н.А. Данилевич