ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

31.01.2018 | Київ | К/9901/1471/18 826/19016/13-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів:  Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/19016/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання відсутності компетенції, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва прийняту 07 квітня 2014 року у складі судді - Головань О.В., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду постановлену 12 березня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого - Кучми А.Ю., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 - представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила:
- визнати відсутність компетенції Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині прийняття рішень щодо закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутні повноваження приймати будь-які рішення щодо закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові, посилаючись на статтю 143 Конституції України, статтю 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 78, 135, 137 Господарського кодексу України, статтю 15 Статуту територіальної громади міста Києва, оскільки це є виключною компетенцією територіальної громади міста Києва, представницьким органом якої є Київська міська рада.
Згідно з п. 1.1, 1.2 Статуту Київського міського центру крові Київський міський центр крові є бюджетною (неприбутковою) установою, що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва. 
Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не може здійснювати функції управління Київського міського центру крові, так як є підзвітним та підконтрольним органом Міністерству охорони здоров'я України, тобто, входить до системи органів виконавчої влади. 
Враховуючи те, що позивач обіймала посаду завідуючої Відділу виробництва препаратів крові Київського міського центру крові, тому всі акти щодо вказаного питання стосуються її прав та інтересів, тому звертається до суду з даним позовом, який просила задовольнити.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 7 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовив.
У касаційній скарзі  представник позивача посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені з порушенням норм матеріального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, а тому просив скасувати їх рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Аргументуючи вимоги касаційної скарги представник позивача зазначає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Закриття відділу виробництва препаратів крові Київського міського центру крові це є реорганізація Київського міського центру крові. Тому вважає, що судами попередніх інстанцій не вірно застосована норма матеріального права, а саме п.30 статті 26 закону України «про місцеве самоврядування в Україні».
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про перевищення Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своєї компетенції щодо прийняття рішень про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові.
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з такого.
Судами встановлено, що Наказом Головного управління охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15 листопада 2012 року № 482 «Про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові» з метою оптимізації роботи Київського міського центру крові та з урахуванням листа головного лікаря Київського міського центру крові № 334 від 27 квітня 2012 року вирішено закрити відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові.
На підставі наказу від 15 листопада 2012 року № 482 «Про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові» наказом Київського міського центру крові від 16 листопада 2012 року № 81-од «Про закриття відділу виробництва препаратів крові» з 16 лютого 2013 року закрито відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові.
В подальшому п. 6 наказу Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 69 від 13 лютого 2013 року «Про створення Міжвідомчої робочої групи перспектив розвитку Київського міського центру крові» призупинено дію наказу № 482 від 15 листопада 2012 року «Про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові».
Наказом Київського міського центру крові № 14-од від 15 лютого 2013 року «Про відміну наказу Київського міського центру крові від 16 листопада 2012 року № 81-од» відмінено наказ Київського міського центру крові № 81-од від 16 листопада 2012 року «Про закриття відділу виробництва препаратів крові».
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року у справі № 826/1765/13-а за позовом  ОСОБА_3, завідуючої відділом виробництва препаратів крові Київського міського центру крові до Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15 листопада 2012 року № 482 «Про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові» в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року судове рішення залишене без змін. 
Наказом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 484 від 02 вересня 2013 року «Про введення в дію наказу Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 482 від 15 листопада 2012 року «Про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові» введено в дію вказаний наказ.
04 вересня 2013  року прийнято наказ Київського міського центру крові №   46-о «Про закриття відділу виробництва препаратів крові та віварію Відділу контролю якості», згідно якого на підставі наказу Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 484 від 02 вересня 2013 року вирішено закрити Відділ виробництва препаратів крові та віварій Відділу контролю якості крові 05 листопада 2013 року. 
У своїй касаційній скарзі представник позивача зазначає, що у Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутні повноваження приймати будь-які рішення щодо закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові.
Колегія суддів не приймає зазначені доводи до уваги з огляду на таке.
Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, Київській міський центр крові є спеціалізованою бюджетною (неприбутковою) установою, що створена на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядкована Головному управлінню охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно п. 1.1 статуту Київського міського центру крові, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29 березня 1999 року, в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2248 від 01 грудня 2011 року. 
Згідно п. 1.2 Статуту установа у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), розпорядженнями Київського міського голови, наказами Міністерства охорони здоров'я України і Головного управління охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), цим статутом та іншими нормативно правовими-актами. 
Майно установи належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплюється за нею на праві оперативного управління (п. 6.3 Статуту). 
Отже, Київський міський центр крові є установою, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядкована Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Оскільки Київський міський центр крові не є комунальним унітарним підприємством за своєю організаційно-правовою формою, то положення статті 78 Господарського кодексу України, які визначають статус комунальних унітарних підприємств, правовідносин сторін не стосуються. 
Судами попередніх інстанцій також, вірно встановлено, що не стосуються правовідносин сторін і положення статей 135 та 137 Господарського кодексу України, які регулюють право власності у сфері господарювання, оскільки рішення щодо закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові не стосуються розпорядження майном комунальної власності, а є формою управління установою у галузі охорони здоров'я. 
Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - 
відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (стаття 17);
виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 30) ... про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади; 31) прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (стаття 26);
до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення (підпункт 1 пункту «а» частини першої статті 32);
територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на підприємства, установи та організації, в тому числі заклади охорони здоров'я (стаття 60). 
Прийняття рішень щодо закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові не є рішенням щодо ліквідації, реорганізації та перепрофілювання установи комунальної власності, оскільки сама установа продовжує існування в тій організаційно-правовій формі, в якій вона була створена, тоді як зміни відбуваються у внутрішній структурі установи, що охоплюється повноваженнями щодо управління установою.
Вказані повноваження, в свою чергу, належать виконавчому органу Київської міської ради - Київській міській державній адміністрації, у складі якої для виконання цих повноважень утворено Головне управління (Департамент) охорони здоров'я. 
Згідно Положення про Головне управління охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 647 від 25 серпня 2010 року (в редакції № 2126 від 29 листопада 2012 року) Головне управління охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним голові Київської міської державної адміністрації та Міністерству охорони здоров'я України. 
Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров'я України, розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями Київського міського голови, прийнятими в межах його компетенції, а також цим Положенням.
Основними завданнями Головного управління є, зокрема, забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони здоров'я; управління підприємствами, установами та організаціями галузі охорони здоров'я, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва, організація їх матеріально-фінансового забезпечення.
Аналогічні положення містяться і в Положенні про Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13 грудня 2013 року № 2254.
Згідно зі статтею 10? Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.
Відповідно, підзвітність і підконтрольність Департаменту Міністерству охорони здоров'я України не позбавляє його повноважень здійснювати функції управління установою комунальної власності м. Києва. 
Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при прийнятті рішень про закриття відділення виробництва препаратів крові Київського міського центру крові діяв в межах своєї компетенції, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій..
З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для  скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 350, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Білоус
                                                                                                    Т. Г. Стрелець