ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
18.01.2018 | Київ | К/9901/2418/18 806/1912/14
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року (головуючий суддя - Літвин О.Т.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року (колегія суддів: головуючий суддя - Охрімчук І.Г., судді - Зарудян Л.О. та Кузьменко Л.В.) у справі №806/1912/14 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інко-Фуд Україна» 
до відповідача Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області 
про визнання незаконною бездіяльності та стягнення 1    500    000 грн.,- 

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інко-Фуд Україна» звернулося в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, в якому просило: 

- визнати незаконною бездіяльність Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо неперерахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2013 року не вчинення всіх необхідних для цього дій; 

- стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління державного казначейства України в Житомирській області заборгованість із заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2013 року на користь ТОВ «Інко-Фуд Україна» у розмірі                1    500    000 грн. на поточних рахунок за наступними реквізитами: номер поточного банківського рахунку 26004010139838 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, код банку 321767.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що має право на отримання заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ та зазначив, що належним способом захисту його прав є стягнення з Державного бюджету на його користь зазначених коштів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано Бердичівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області підготувати та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА" з бюджету за вересень 2013 року у розмірі 1    500 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що правомірність заявленої платником податків до відшкодування суми ПДВ підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили, однак, чинним законодавством встановлено певний порядок здійснення органом державного казначейства бюджетного відшкодування, якому передує подання податковим органом відповідного висновку про повернення суми бюджетного відшкодування.

28 серпня 2014 року Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку скаржника, оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що податкове повідомлення-рішення про відмову у наданні позивачу бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1    500    000 грн. оскаржено податковим органом в касаційному порядку, що унеможливлює вчинення контролюючим органом будь-яких дій, направлених на здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивачу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 серпня 2014 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

15 вересня 2014 року від позивача на адресу Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких він просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

10 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року, в якій заявлено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню в розмірі 1    500    000 грн.

Відповідачем було проведено перевірку правомірності заявленої до бюджетного відшкодування суми, за результатами якої складено акт від 13.12.2013 № 1295/153/35976986 та винесено податкове повідомлення - рішення від 20 грудня 2013 року №0001311503, яким відмовлено ТОВ «Інко-Фуд Україна» у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі   1 500 000 грн.

Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. 

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі №806/8629/13-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 20.12.2013 № 0001311503.

Спірні правовідносини регулюються положеннями статті 220 Податкового кодексу України, Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39 в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до п. 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10 - 200.13 статті 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пунктів 200.14, 200.15 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п. 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39, на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної  казначейської  служби  перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка  на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:  п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість. 

З аналізу вищевикладеного вбачається, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу відповідного висновку.

Таким чином, контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року №806/8629/13-а зобов'язаний був подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету, при цьому орган державної казначейської служби лише після отримання відповідного висновку, протягом п'яти операційних днів, перераховує платникові податку відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка  на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на те, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року були оскаржені податковим органом в касаційному порядку, оскільки зазначені судові рішення  27 лютого 2014 року набрали законної сили та в силу статті 370 КАС України є обов'язковими для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що зазначена сума бюджетного відшкодування не підлягає автоматичному відшкодуванню, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2014 року виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року та виключено слово «автоматичному».

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі №806/1912/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді                                                                                                  І. Я. Олендер

                                                                                                                     Р. Ф. Ханова