ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
30.01.2018 | Київ | К/9901/6204/18 813/7903/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Львівської митниці ДФС 
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 (головуючий суддя - Ланкевич А.З.) 
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 (головуючий суддя - Гудим Л.Я., судді - Довгополов О.М.., Святецький В.В.) у справі № 813/7903/14
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспортпостач» 
до відповідача Львівської митниці ДФС
про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будекспортпостач» (далі - ТОВ «Будекспортпостач») звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 №209000006/2014/900035/2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при здійсненні митного оформлення імпортованого товару позивач у повному обсязі виконав вимоги ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України) щодо подання митному органу всіх обов'язкових та наявних у декларанта документів на підтвердження задекларованої митної вартості. Оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів ґрунтується лише на висновку експертного товарознавчого дослідження № 2853 від 01.08.2014, при проведенні якого експерт помилково застосував у якості аналога об'єкт, який не міг бути використаним для подібного порівняння у зв'язку із значною відмінністю його складу від складу предмета дослідження, що в підсумку призвело до помилкового визначення митної вартості імпортованого товару. 

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015, адміністративний позов задоволено.
Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що сам факт неподання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу ще не є достатньою і обґрунтованою підставою для відмови у митному оформленні і пропуску на митну територію України ввезеного обладнання за митною вартістю, яку вказав декларант. Крім того, дії митниці щодо самостійного визначення митної вартості товару за шостим методом здійснено всупереч наданих цьому органу повноважень, необґрунтовано, непропорційно та без урахування всіх істотних обставин, що мають значення для його прийняття, тому прийняте внаслідок таких дій рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 є необґрунтованим та безпідставним, а відтак підлягає скасуванню.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, Львівська митниця ДФС звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому в касаційній скарзі зазначено, що митний орган мав право вимагати у декларанта додаткові документи та обґрунтовано скоригував митну вартість товару з урахування висновку експертного товарознавчого дослідження № 2853 від 01.08.2014. Разом з тим, відповідач вказав, що судами не було взято до уваги встановлення в Акті проведення огляду від 25.07.2014, окрім невідповідності року виготовлення кардочесальної машини, невідповідності ваги товару; а також судами не враховано постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2014 у справі №461/12687/14-а, яка набрала законної сили.

ТОВ «Будекспортпостач» надав пояснення, в яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

19.01.2018 справу, в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.04.2014 між продавцем Brightgate L.P. та покупцем  ТОВ «Будекспортпостач» укладено контракт купівлі-продажу № 23042014, відповідно до п. 1.1 якого покупець придбаває у продавця товари народного вжитку відповідно до специфікації на поставки та/або інвойсів, узгоджених і підписаних сторонами окремо на кожну поставку, на умовах, визначених цим контрактом та доповненнями до нього, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Сума контракту, відповідно до п. 2.1 становить 2 млн. доларів США. Згідно з п. 3.1 контракту оплата за товар може здійснюватися як у формі передоплати, так і протягом 90 днів з моменту перетину митного кордону України.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 23.04.2014 та інвойсу від 22.07.2014              №PL-7/EX/SG/2014, позивач придбав кардочесальну машину FALUBAZ, серії CZ694, 1987 року випуску, б/в, вартістю 8000 дол. США, вагою - 5000 кг, на умовах поставки DDU-Львів, Україна (Інкотермс 2010).

25.07.2014 з метою здійснення митного оформлення імпортованого товару ТОВ «Будекспортпостач» подав до митного органу митну декларацію №209120000/2014/828474, відповідно до якої митна вартість товару, визначена за шостим методом, становить 9850 дол. США. Як пояснив позивач у судах першої та апеляційної інстанцій, попри те, що фактурна вартість кардочесальної машини FALUBAZ, серії CZ694, яка була у вжитку, становить 8000 дол. США, для митного оформлення та пропуску у вільний обіг обладнання декларант визначив митну вартість за шостим методом на вимогу митного органу.

Разом з митною декларацією №209120000/2014/828474 від 25.07.2014 декларант також подав контролюючому органу наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, зовнішньоекономічний контракт від 23.04.2014 №23042014, рахунок-фактуру (invoice) №PL-7/EX/SG/2014 від 22.07.2014, міжнародну автомобільну накладну (CMR) №236043 від 24.07.2014, декларацію про відповідність №UA.082.D.Z000833-14 від 25.07.2014, копію митної декларації країни відправлення №14PL401050156BFADI від 24.07.2014, декларацію про походження товару №3105 від 22.07.2014, а також інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 24.07.2014.

При здійсненні митного оформлення імпортованого позивачем товару митниця на підставі частини третьої  статті 53 МК України направила декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження задекларованої митної вартості, а також у зв'язку із спрацюванням одного з профілів ризику АСАУР (202-1, 911-1) провела огляд обладнання, про що складено акт встановленої форми від 25.07.2014. Згідно з цим актом під час митного огляду виявлено невідповідність у році виготовлення товару: заявлений декларантом « 1987», а  відповідно до штампованої етикетки - « 1997». За результатами огляду вантажу митний орган скерував запит до спеціалізованого підрозділу з метою визначення митної вартості, після чого Львівська митниця Міндоходів листом №13-70-52/36-6771 від 30.07.2014 звернулася до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз із проханням провести товарознавче дослідження та встановити вартість кардочесальної машини FALUBAZ, серія CZ694, б/в, без урахування обов'язкових митних платежів та зборів.

За результатами експертного товарознавчого дослідження складено висновок №2853 від 01.08.2014, відповідно до якого вартість бувшої у використанні машини для підготовки текстильних волокон - кардочесальна машина FALUBAZ, CZ694, складає 17820,00 EUR, без врахування обов'язкових митних платежів та зборів, що належить сплатити в Україні.

04.08.2014 Львівською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900035/2, згідно з яким митна вартість імпортованої машини складає 23842 дол. США, а також картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2014/00339.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 обґрунтовано тим, що декларант не подав документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-третій статті 53 МК України. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів та огляду було виявлено невідповідності року виготовлення обладнання. З огляду на неможливість застосування інших методів визначення митної вартості товарів, застосовано резервний метод. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугував висновок №2853 експертного товарознавчого дослідження від 01.08.2014 та інтернет джерела.

Правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 №209000006/2014/900035/2 є предметом розгляду даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Митний орган зобов'язаний перевірити задекларовані відомості і вправі пересвідчитися у правильності їх заповнення і обчислення митної вартості товарів, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку виявлення у поданих документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Разом з тим, суди дійшли висновку, що для митного оформлення товару, яким в даному випадку є вживана кардочесальна машина FALUBAZ, серія CZ694, б/в, позивач надав для митного оформлення документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, що містили інформацію, на підставі якої можна ідентифікувати ввезений товар та підтвердити числові показники вартості обладнання.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в частині 2 цієї статті.

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, визначеного в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов'язковою обставиною, з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014, вимога митного органу про надання додаткових документів мотивована наявністю виявлених розбіжностей щодо дати виготовлення імпортованого товару. Між тим, відповідач не пояснив, яким чином виявлена неузгодженість у митній декларації за наявності інших товаросупровідних документів вплинула чи могла вплинути на задекларовану позивачем митну вартість товару; не повідомив декларанта про те, які саме обставини та/або числові показники потребують додаткового підтвердження, які відомості запитувані документи мають підтвердити.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованою вимогу відповідача про витребування додаткових документів та разом з тим зауважує, що за вказаних обставин неподання позивачем цих документів не могло бути достатньою та обґрунтованою підставою для коригування митної вартості імпортованого обладнання.

Також колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій про недопустимість визначення відповідачем митної вартості за резервним методом на підставі розрахунків експерта, який здійснив товарознавче дослідження від 01.08.2014. 

Так, відповідно до ч. 2 ст. 64 МК України, митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Тобто митна вартість товарів відкоригована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості раніше визнаній (визначеній) митними органами, інформація про що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі - ЄАІС). При цьому, у такій ситуації митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів, та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості.

Суд касаційної інстанції залишає поза увагою доводи відповідача про те, що судами попередніх інстанцій не враховано виявлену під час огляду невідповідність ваги імпортованого товару, оскільки, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, вказані обставини не досліджувалися митним органом та не слугували підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак, відповідач не має права на них посилатися.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З тих самих підстав колегія суддів відхиляє доводи Львівської митниці ДФС, які ґрунтуються на документах, отриманих від митних органів Республіки Польща на запит ДФС України від 26.01.2016 №1126/5/99-99-26-03-03-16. Такі документи були отримані після завершення розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тому були відсутні у відповідача і, відповідно, не враховувалися ним при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо постанови Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2014 у справі №461/12687/14-а, яка набрала законної сили та яка за твердженням відповідача не була врахована судами попередніх інстанцій, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Галицького районного суду м. Львова відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5, яка здійснювала декларування імпортованого позивачем товару, про скасування постанови митниці про притягнення її до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів на суму 102091,38 грн. 

Суд касаційної інстанції зазначає, що вказане судове рішення не має преюдиціального значення при вирішенні даної справи, оскільки обставини, встановлені постановою Галицького районного суду м.Львова, щодо надання ОСОБА_5 неправдивих відомостей про рік виготовлення імпортованого ТОВ «Будекспортпостач» обладнання, не спростовують встановлених у даній справі обставин, які дали судам попередніх інстанцій дійти висновку про те, що коригування митної вартості товарів здійснено відповідачем без додержання вимог МК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 №209000006/2014/900035/2 не відповідає вказаним вимогам, а, відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                         І.Я. Олендер

                                                                                                          Р.Ф. Ханова