ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
30.01.2018 | м.Київ | К/9901/2221/17 804/10826/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
за участю секретаря Шевчук П.О. 
представників:
позивача  Халеміна М.Б.
відповідача-1 не з'явився
відповідача-2 не з'явився
розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 (судді: Прокопчук Т.С., Шлай А.В., Чабаненко С.В.) у справі № 804/10826/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрометиз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надміру сплачених податків.

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016 за заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпрометиз» Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 видано виконавчий лист у справі № 804/10826/14.
09.03.2017 Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (правонаступником якої є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині повернення суми податку на додану вартість, оскільки, на думку органу доходів і зборів, ним добровільно виконано судове рішення в частині повернення суми податку на додану вартість у розмірі 62969930,21грн шляхом внесення 01.07.2015 до інтегрованої картки позивача цієї суми як суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.04.2017 відмовив Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (правонаступником якої є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.09.2017 залишив ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 без змін.
Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 11.10.2017 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа від 17.06.2016 таким, що не підлягає виконанню в частині повернення суми з податку на додану вартість.
В обґрунтування своїх вимог відповідач-1 посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 200-1 Податкового кодексу України, статей 86, 138, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).
Верховний Суд ухвалою від 02.01.2018 прийняв до розгляду Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі № 804/10826/14.
На виконання вимог ухвали від 02.01.2018 відповідач-1 надав суду оригінал довіреності на представника, який підписав касаційну скаргу,  ОСОБА_2 №829/9/28-10-10-18 від 22.01.2018, тим самим усунув перешкоди для касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017.
Відповідачі своїх представників до суду касаційної інстанції не направили, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, що відповідно до частини четвертої статті 344 Кодексу адміністративного судочинства не перешкоджає судовому розгляду справи.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
У липні 2014 року  Публічним акціонерним товариством «Дніпрометиз» до суду подано позов про визнання протиправною бездіяльність податкового органу щодо не підготування та не надання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області висновків про повернення позивачу надмірно сплачених сум податку на додану вартість  у розмірі 65262715грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 40611756,66грн.; визнати протиправною бездіяльність ГУ ДКС України у Дніпропетровській області в частині не здійснення повернення позивачу даних коштів; повернути позивачу дані кошти шляхом їх стягнення з Державного бюджету України.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 23.09.2014, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність податкового органу в частині не підготування та не надання ГУ ДКС України у Дніпропетровській області висновків про повернення позивачу надмірно сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65262715грн., податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вищий адміністративний суд України постановою від 16.03.2016 касаційну скаргу Спеціалізованої  державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишив без задоволення, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрометиз» задовольнив. Скасував постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про повернення Публічному акціонерному товариству «Дніпрометиз» надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 65262715,00грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн, шляхом стягнення цих сум з Державного бюджету України  та прийняв нову постанову, якою стягнув з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65262715,00грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем-1 добровільно постанова Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 не виконана у зв'язку з чим судом першої інстанції 17.06.2016 за заявою позивача видано виконавчий лист по справі №804/10826/14, згідно якого на користь ПАТ «Дніпрометиз» з Державного бюджету України підлягали стягненню надмірно сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65262715грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн.
Відповідно до положень частини другої статті 258, частини другої, четвертої статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист; суд, який видав виконавчий лист може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з підстав, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
09.03.2017 Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа по справі 804/10826/14 таким, що не підлягає виконанню в частині поверненої суми з податку на додану вартість.
Свої доводи контролюючий орган мотивує тим, що на виконання вимог пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в інтегрованій картці ПАТ «Дніпрометиз» по «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» 01.07.2015 ним виконано підтвердження сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 на суму 62969930,21грн, що автоматично збільшує суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, а відтак, судове рішення, на підставі якого видано виконавчий лист від 17.06.2016 у справі №804/10826/14 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Дніпрометиз» в частині сплати надміру сплаченої суми податку на додану вартість виконаний.
Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні заяви відповідача-1, виходили з того, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, здійснюється на підставі подання, яке подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за №1679/28124.
Відповідачем-1 доказів вчинення передбачених цим порядком дій для повернення позивачу надміру зарахованих до бюджету сум податку на додану вартість у розмірі 65262715,00грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн не надано.
Внесення відповідачем-1 до інтегрованої картки платника податків  по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 01.07.2015 суми 62969930,21грн не можна розцінювати як добровільне повернення суми податку на додану вартість на виконання  постанови суду.
В матеріалах справи не міститься доказів, що відповідач звертався до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення та судом було прийнято рішення за нею.
За встановлених судами попередніх інстанцій обставин не надання відповідачем-1 доказів виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 у спосіб, встановлений у рішенні суду, правильними є висновки судів про відсутність підстав для задоволення заяви контролюючого органу про визнання виконавчого листа по справі №804/10826/14 таким, що не підлягає виконанню в частині суми з податку на додану вартість.
Доводи касаційної скарги відповідача-1, що судами попередніх інстанцій не враховано його доводи щодо застосування положень пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв'язку з чим судове рішення на підставі якого видано виконавчий лист у справі №804/10826/14  щодо стягнення з Державного бюджету України  на користь позивача надміру сплаченої суми податку на додану вартість виконано у добровільному порядку 01.07.2015, є безпідставними, оскільки Вищим адміністративним судом України постанова про стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрометиз» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 65262715,00грн, податку на доходи іноземних юридичних осіб у розмірі 2339301,09грн, податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 39472492,55грн прийнята 16.03.2016. Підставою для прийняття зазначеної постанови стало саме встановлення факту не проведення податковим органом відшкодування податку позивачу.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини першої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права,  а судами першої та апеляційної  інстанції не допущено порушення норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби без задоволення, а оскарженого рішення суду апеляційної інстанції  - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 у справі № 804/10826/14 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     Т.М. Шипуліна
          Судді                                                                                            Л.І. Бившева
                                                                                                     В.В. Хохуляк