Постанова
Іменем України
 
16 січня 2018 року
м. Київ
 
справа №481/1471/15-ц
 
провадження № 61- 1617св 17
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду: 
Головуючого - Червинської М.Є., 
суддів: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Коротуна В.М., Крата В. І.,                            Курило В.П.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк»,
відповідач - ОСОБА_4, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року у складі судді Царюк Л. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. 
 
Не погодившись з указаним рішенням, ПАТ «КБ «Експобанк» подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Експобанк» визнано не поданою та повернуто особі, яка її подала, з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 9 червня 2016 року. 
 
19 липня 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року і направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд невірно визначив дату подання позовної заяви до суду першої інстанції, у зв'язку з чим невірно визначив розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, та безпідставно залишив апеляційну скаргу без руху. 
 
3 жовтня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у даній справі. 
 
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року справу за даною касаційною скаргою призначено до судового розгляду. 
 
Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
28 грудня 2017 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення касаційної скарги з наступних підстав. 
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Встановлено, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від                9 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Експобанк» залишено без руху з підстав сплати судового збору за подання апеляційної скарги не у повному розмірі та роз'яснено, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції 22.05.2015), який набрав законної сили 1 вересня 2015 року, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 цього Закону судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви; визначено, що банку необхідно доплатити 52 765 грн 65 коп. судового збору. 
 
На виконання ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 9 червня 2016 року про усунення недоліків апеляційної скарги ПАТ «КБ «Експобанк» 24 червня 2016 року надіслав до суду заяву та зазначив, що позовна заява була подана до суду першої інстанції 28 серпня 2015 року, тобто, до внесення змін до Закону України «Про судовий збір», які набрали законної сили 1 вересня 2015 року, а тому судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміри мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 28 серпня 2015 року становило 3654 грн, у зв'язку з чим за подання апеляційної скарги банк мав сплатити 4019 грн 40 коп., які і були ним сплачені. 
 
Визнаючи не поданою та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до штемпеля на поштовому конверті ПАТ «КБ «Експобанк» направив до суду позовну заяву 8 вересня 2015 року, тобто, після набрання чинності змін до Закону України «Про судовий збір» (1 вересня 2015 року), у зв'язку з чим вважав, що банк не усунув недоліки апеляційної скарги, що відповідно до статей 119, 297 ЦПК України (чиннх на час вирішення спору) є підставою для її повернення. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права.
 
Згідно з частиною 1 статті 118 ЦПК України (чинної на час вирішення спору) позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється. Позовні заяви, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу  суду, що здійснюється працівниками апарату суду, в день надходження документів (частина друга статті 11-1 ЦПК України чинної на час вирішення спору). 
 
З огляду на таке днем подання позовної заяви є день її надходження до суду, що співпадає з днем її реєстрації в автоматизованій системі документообігу. 
 
Якщо позовна заява надсилалась до суду засобами поштового чи іншого зв'язку, то днем подання позовної заяви слід вважати день здачі її на пошту (передачі іншими відповідними засобами зв'язку (стаття 69, частина 6 статті 70 ЦПК України (чинних на час вирішення спору). 
 
Відповідно до частини 3 статті 119 ЦПК України (чинної на час вирішення спору) позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. 
 
Оскільки позовна заява ПАТ «КБ «Експобанк» здана на пошту 8 вересня 2015 року, - саме цей день є датою подання позовної заяви. Доводи касаційної скарги щодо того, що днем подання (направлення до суду) позовної заяви є день її реєстрації в журналі вихідної кореспонденції банку, не заслуговують на увагу, оскільки дата подання позовної заяви і дата її реєстрації в журналі вихідної кореспонденції не співпадають.  
 
За таких обставин оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права. Передбачених статтею 411 ЦПК України підстав для її скасування немає. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
 
Судді                                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                            В.І. Крат
 
                                                                                                            В.П. Курило
 
                                                                                                            В.М. Коротун