ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
23.01.2018  м. Київ  справа № 334/9290/14-а | |
провадження № К/9901/2655/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1
відповідач - Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізьської області
розглянувши у письмовому провадження касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізьської області на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Нікітенко Н.П. від 01 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії судді: Божко Л.А., Прокопчук Т.С., Лукманова О.М. від 12 березня 2015 року, -

встановив:

          ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про  визнання протиправними дій Управління Державної  казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області щодо зупинення виконання за виконавчим листом Ленінського районного суду          м. Запоріжжя у справі №334/7428/13 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району на його користь 2905 грн. щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рахунок коштів Державного бюджету України та просив зобов'язати Управління Державної  казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області усунути порушення ст.2,3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 щодо виконання рішення за виконавчим листом Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №334/7428/13 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району на користь ОСОБА_1 - 2905 грн. щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік
          Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року залишено без розгляду вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України в Ленінському районі         м. Запоріжжя щодо зобов'язання вчинення певних дій.
          Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2014 року визнано протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізької області щодо зупинення виконання за виконавчим листом Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №334/7428/13 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району на користь ОСОБА_1 2905 грн. щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.
          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.
          В касаційній скарзі Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізьської області просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року. В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що дії Управління відповідають вимогам чинного законодавства, вчинені у межах наданих повноважень, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
          Ухвалою Вищого адміністративного осуду від 19 травня 2015 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізьської області.
Відповідно до п. 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа № 583/392/17 передана до Верховного Суду.
          Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
          Судами попередніх інстанції встановлено, що 23 грудня 2013 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист у справі №334/7428/13 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району на користь ОСОБА_1 2905 грн. щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рахунок коштів Державного бюджету України.          
           18 липня 2014 року позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м.Запоріжжя із виконавчим листом Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2013 року у справі №334/7428/13 щодо виконання рішення суду.
          Листом від 30 липня 2014 року №02-08/993-1437 Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м.Запоріжжя повідомило, що виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2013 року у справі №334/7428/13 зупинено в зв'язку з направленням Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду від 25 листопада 2013 по справі 334/7428/13.
          Листом від 08 вересня 2014 року №02-08/1237-1717 Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м.Запоріжжя повідомило, що на виконання п.31 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 03 серпня 2011 року №845, стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району  призупинено  в зв'язку з отриманням Листа від Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району.
          Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, покликався на те, що факт направлення апеляційної скарги на ухвалу про зміну способу виконання рішення не є підставою для зупинення виконання провадження за виконавчим листом у цій справі, адже рішення суду набрало законної сили та є обов'язковим до виконання. У разі поновлення судом апеляційної інстанції строку на апеляційне оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови або ухвали.
          Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.
          Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений Постановою КМ України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".
          Відповідно до п. 1 Порядку зазначено, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
          Згідно п. 3 Порядку передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).          
          Відповідно до п. 31 вищевказаного Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників у разі, коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Якщо у боржника недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою. Боржник зобов'язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення. На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.
          Судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що пункт 31 зазначеного порядку, на який покликався відповідач, як на підставу для призупинення стягнення, не містить підстав та повноважень для відповідача щодо зупинення виконання судового рішення за виконавчим листом.
          Натомість, згідно п. 13 Порядку передбачено, що зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі: 1) зупинення судом виконання: виконавчого документа; рішення про стягнення коштів; 2) прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на судове рішення; 3) звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником; 4) наявності інших передбачених законом обставин.
          Судами попередніх інстанцій вірно зазначено про безпідставність посилання відповідача на оскарження ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2013 року (про зміну способу виконання рішення), оскільки наведена обставина не є підставою для зупинення виконання виконавчого листа.
          Виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя на рішення, яке набрало законної сили, що цілком відповідає вимогам частини першої статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Судом першої інстанції вірно зазначено, що у разі поновлення судом апеляційної інстанції строку на апеляційне оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови або ухвали.
          Оскільки доказів зупинення апеляційним судом виконання ухвали Ленінського районного суду від 25 листопада 2013 року не надано, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача, які виразилися у зупинені виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №334/7428/13 є протиправними.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно та повно встановили обставини справи і ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

          Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства  України, - 

постановив:

          Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя Запорізьської області залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду - без змін.
          Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   А.Ю. Бучик
                                                                                                        
судді                                                                                                 М.М. Гімон

                                                                                                Л.Л. Мороз