Постанова
Іменем України 
18 січня 2018 року
м. Київ
справа № 2-5637/11
провадження № 61-1456св17
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого: Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.
 
позивач - Перший заступник прокурора м. Одеси,
відповідач - управління Держкомзему у м. Одесі 
відповідач - ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3,
 
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року у складі судді Калараш А. А.
 
В С Т А Н О В И В :
 
9 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу № 2-5637/11 призначено до судового розгляду.
 
У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 2-5637/11 передана до Касаційного цивільного суду.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У лютому 2011 року Перший заступник прокурора м. Одеси звернувся до суду із позовом до управління Держкомзему у м. Одесі, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2016 року позов задоволено.
 
Визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 719657, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, - виданий 08 квітня 2009 року управлінням Держкомзему у місті Одесі на ім'я ОСОБА_2, витребувано земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради.
 
2 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою до апеляційного суду на вказане рішення. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року апеляційну скаргу залишено без розгляду та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання ухвали.
 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто, на підставі статей 121, 297 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали апеляційним судом).
 
5 січня 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, у якій скасувати ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 7 грудня 2016 року у справі № 2-5637/11 та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду справи. ОСОБА_2 посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. На обґрунтування касаційної скарги вказує на те, що апеляційним судом порушено норми процесуального права.
 
Верховний Суд відхиляє аргументи ОСОБА_2 стосовно того, що апеляційним судом порушено вимоги частини третьої статті 222 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали апеляційним судом), оскільки не було вчасно надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з моменту складання зазначеної ухвали на адресу ОСОБА_2, з наступних мотивів.
 
Згідно частини другої статті 328 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали апеляційним судом) у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статті 326 ЦПК України, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 отримала копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року. Строк на усунення недоліків сплинув 30 листопада 2016 року.
 
Через засоби поштового зв'язку 8 грудня 2016 року ОСОБА_2 відправила листа на адресу апеляційного суду про усунення недоліків на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року.
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержанням норм процесуального права. 
 
У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                        М. Є. Червинська 
Судді:                                                                                       Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат 
В. П. Курило