ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2017 р.                          м. Київ                                        К/800/27951/16 

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: | Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Калашнікової О.В.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області 
на постанову  Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року та ухвалу         Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року 
у справі             № 694/728/16-а
за позовом        ОСОБА_5
до                       Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України 
                          Черкаської області
про                     визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії 
                          та виплату грошових коштів, 

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії призначеної позивачу згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/76 вих.16 від 27.04.2016 року у розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області неправомірно відмовило позивачу у перерахунку пенсії в порушення вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року. 
Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_5 Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії призначеної позивачу згідно                 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/76 вих.16 від 27.04.2016 року у розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року
Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати зазначені рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 з 01 вересня 2006 року перебуває на обліку в Звенигородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати.
Позивач 04 травня 2016 року звернувся до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою про перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розміру 90% від суми заробітної плати, надавши довідку про заробітну плату № 18/17вих.16 від 27.04.2016 з додатком до неї.
Листом Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 25.05.2016 року № 1883/02     ОСОБА_5 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VIII, оскільки з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів в тому числі до Закону України «Про прокуратуру», а тому підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні.
Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на час призначення пенсії, порядок перерахунку пенсій визначався частинами 12, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які передбачали наступний порядок: «Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії переховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею»
Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України  виходить з наступного.
Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"                  № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Проте станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії (04. 05.2016 року) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.  
Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"  №  1789-ХІІ викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року. 
При цьому, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з         15 грудня 2015 року.
Що стосується правового регулювання перерахунку пенсії за Законом  №  1697-VII, то згідно з частиною тринадцятою статті 86 цього Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №  1697-VII (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №  76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії за вислугу років положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом № 1697-VII. Натомість визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом № 1697-VI віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який мав би ці правовідносини врегулювати. 
За відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це спершу було передбачено частиною вісімнадцятої статті 50-1 Закону №  1789-ХІІ, а згодом - частиною двадцятою статті 86 Закону №  1697-VII) в Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області немає правового механізму для перерахунку. 
Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури підстав для такого перерахунку немає. Тому відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.  
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
Судами попередніх інстанцій обставини справи встановлено повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.
Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - задовольнити.
          Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі  № 694/728/16-а скасувати.
Ухвалити нове рішення у справі.
У задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовити.
Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановлених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді