ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року                                    м. Київ                              К/800/40841/15 
 Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
| Черпака Ю.К. (судді-доповідача), Загороднього А.Ф., Стародуба О.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,
за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року,

встановив:
У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області), Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Слов'янський МВ ГУ МВС України в Донецькій області) про скасування наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №2201 «Про порушення службової дисципліни начальником Миколаївського відділення міліції Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) майором міліції ОСОБА_4 та заходи реагування»; скасування наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №441 о/с про звільнення позивача; поновлення позивача на посаді начальника Миколаївського відділення міліції Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вважав, що порушення, які стали підставою для його звільнення, не є грубими, і не дають підстав для застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ. Крім того, в ході службового розслідування у нього не відбирались пояснення, та допущено ряд інших грубих порушень з боку відповідача під час розслідування.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня           2015 року позов задоволено частково. Скасовано пункт 1 наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №2201 «Про порушення службової дисципліни начальником Миколаївського ВМ Слов'янського ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування міста Слов'янська та Слов'янського району) ОСОБА_4 і заходи реагування». Скасовано наказ ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №441 о/с «Про звільнення ОСОБА_4 за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Поновлено позивача на посаді начальника Миколаївського відділення міліції (м. Миколаївка) Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) з 26 червня 2015 року. Стягнуто з Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 29 грудня 2014 року по 25 червня 2015 року) в сумі                26140,80 грн з обов'язковим утриманням податків і зборів.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Пункт 3   резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Скасувати   пункт 1 наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №441 о/с «Про звільнення ОСОБА_4 за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». У пункті 4 резолютивної частини слова   «з   26 червня 2015 року» змінено на   слова «з   25 червня 2015 року». У пункті   5 резолютивної частини постанови слова «за період з 29 грудня 2014 року по                             25 червня 2015 року в    сумі 26140,80 грн» змінено на слова     «за період з 29 грудня 2014 року по 24 червня 2015 року в сумі 25922,96 грн». У пункті 6 резолютивної частини постанови   «з   26 червня 2015 року» змінено на   слова «з   25 червня                  2015 року». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.           
У касаційній скарзі ГУ МВС України в Донецькій області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Скаргу мотивує тим, що судами не надано правової оцінки доводам відповідача, зокрема: безпосередній начальник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надавав пояснення з приводу виявлених позивачем порушень та у подальшому був притягнутий до дисциплінарної відповідальності; складення рапорту ОСОБА_6 не суперечить вимогам закону, оскільки відповідальний за проведення службового розслідування має право залучати працівників з метою своєчасного завершення службового розслідування; 26 грудня 2014 року позивачем надавалися пояснення з приводу допущених ним порушень.
Від позивача надійшли письмові заперечення, в яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. 
За правилами частини другої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм права, на які не було посилання в касаційній скарзі.
Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ, останнє місце роботи - начальник Миколаївського відділення міліції                  (м. Миколаївка) Слов'янського           міського відділу (з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району).
На виконання   вимог наказів МВС України від 1 грудня 2014 року    №2508 о/с дск та від 2 грудня 2012 року   №2509 о/с дск, групою МВС України 26 грудня            2014 року здійснено перевірку стану дотримання дисципліни та законності в Миколаївському   ВМ   Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, за результатами якої складена довідка від 27 грудня 2014 року та 28 грудня 2014 року проведено службове розслідування за фактом   порушень, виявлених в ході перевірки.
Згідно з висновком службового розслідування, 26 грудня 2014 року, прибувши о 09:00 год. до Миколаївського ВМ, перевіряючими мобільної групи МВС України встановлено, що приміщення відділення зачинене, на виклики підрозділу через домофон           та оклики голосом ніхто не відповідав. У зв'язку з цим було прийнято рішення проникнути на територію підрозділу через паркан. Проникнувши на територію внутрішнього двору Миколаївського ВМ Словянського МВ ГУМВС в області, перевіряючі шляхом вільного доступу пройшли через службовий вхід до приміщення відділення міліції, де зафіксували відсутність на місцях будь-кого з особового складу. Під час огляду виявлено, що двері практично всіх службових приміщень відкриті, в черговій частині працював телевізор, на письмовому столі виявлено ключі від сейфу колишньої кімнати озброєння, службових кабінетів та гаражних боксів. Відкривши ключем службовий сейф, працівниками мобільної групи   МВС України виявлено два спецзасоби ПР-73, які були вилучені та в подальшому передані начальнику Словянського МВ. 
В приміщенні чергової частини вилучено дублюючий журнал ЄО з матеріалами за 21 грудня 2014 року та журнал обліку окремних доручень та папку-накопичувач цих доручень, зберігання яких не передбачено відомчими Інструкціями МВС. Під час перевірки папки-накопичувача виявлено протокол допиту свідка ОСОБА_8 щодо вилучення в неї фальшивого техпаспорту на автомобіль Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 та інші матеріали.
В ході огляду службового двору встановлено, що на воротах гаражних боксів лише навішені замки, тому працівники мобільної групи МВС України проникли всередину.   У боксі НОМЕР_6 виявлено відкритий службовий автомобіль ВАЗ-2106, н.з НОМЕР_5, з ключами в замку запалення. Автомобіль переміщено на службову стоянку перед відділенням міліції та оглянуто. У багажному відділенні автомобіля виявлено державні номерні знаки   НОМЕР_4, що належать автомобілю ЗАЗ-968М, який умовно знято з обліку   в 2008 році через не проходження технічного огляду. У боксі №2 виявлено автомобіль Mercedes-Benz C230 Compressor без номерних знаків зі свіжими пошкодженнями внаслідок ДТП. Під час візуального огляду автомобіля в салоні біля переднього пасажирського сидіння виявлено номерні знаки НОМЕР_3 цього автомобіля, що зберігався у службовому боксі.
О 10:00 на подвір'я відділення безперешкодно заїхав автомобіль ВАЗ-21111 н.з. НОМЕР_2 з кольоровим позначенням належності автомобіля приватній охоронній фірмі «Титан», в салоні якого перебувало двоє осіб в камуфляжній формі. Як пояснили працівники зазначеної організації, вони надають допомогу   в патрулюванні території м. Миколаївки і мають ключі від в'їзних воріт та приміщення відділення міліції, де зберігають речі під час чергування. Крім того повідомили, що мають доступ до приміщення відділення за усною командою начальника ВМ. На вимогу викликати представника керівництва охоронної служби працівники не відреагували та залишили територію підрозділу.
Під час проведення службового розслідування посадовими особами ГУМВС в області встановлені допущення позивачем, як керівником, порушення службової дисципліни, а також факти нетактовної поведінки позивача, його неповаги до працівників МВС України.
Позивач з приводу цих обставин пояснив (рапорт від 27 грудня 2014 року), що перевіряючі проникли до приміщення відділення, зламавши при цьому вхідні двері та замок. Службове розслідування   за рапортом позивача не проводилось, обставини проникнення в приміщення керівництвом    УМВС України в Донецькій області не з'ясовувались.
29 грудня 2014 року ГУ МВС України в Донецькій області   прийнято наказ №2201, пунктом 1 якого позивача звільнено з органів внутрішніх справ за особисту недисциплінованість, порушення вимог пункту 2 статті 10 Закону України «Про міліцію», статті 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 2.2, 4.1. Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України №155, вимог Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військах   та навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2012 року №940, що виразилось у неповному і несвоєчасному інформуванні керівництва Слов'янського МВ ГУМВС в Донецькій області та недбалому ставленні до виконання службових обов'язків.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014 року №441 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Задовольняючи позов частково, окружний суд виходив з того, що під час проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем порушено вимоги Інструкції   про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ   України, оскільки від нього не відбиралися пояснення, акт про відмову надати пояснення не складався, розслідування проводилось без участі безпосереднього начальника позивача, у висновку службового   розслідування не викладено мотив   та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість). Суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на роботі з дати винесення судом першої інстанції рішення про поновлення позивача  - 25 червня 2015 року.
Апеляційний суд з такими доводами погодився частково, оскільки вважав, що     позивач мав право за письмовим   рапортом   ознайомитись з висновком службового розслідування, а також   з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, однак такий рапорт від позивача не надходив. Оскільки скасований судом першої інстанції у повному обсязі наказ ГУ МВС України в Донецькій області від 29 грудня 2014     року   №441 о/с стосується   не лише позивача, а й іншої особи, апеляційний суд змінив судове рішення в цій частині. Також суд змінив кінцеву дату, за яку має стягуватися середня заробітна плата    за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів з такими висновками погоджується частково.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
В силу статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
У статті 7 Дисциплінарного статуту наведено перелік обов'язків осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, серед яких зазначеним особам слід дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Згідно з пунктом 64 «є» Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.
Судами встановлено, що чергова частина в Миколаївському МВ ліквідована           в 2009 року, зброя у відділенні не зберігається, реєстрація повідомлень, заяв про правопорушення, злочини та інше здійснюється через чергову частину           Слов'янського МВ, матеріали за 21 грудня 2014 року, які   виявлені під час перевірки,     зареєстровані в ЄО   Слов'янського МВ та в подальшому   передані ОСОБА_4 для виконання. 
Стосовно будь-яких інших подій, заяв, які вказані в дублюючому журналі, але не зареєстровані в Слов'янському МВ, суди таких обставин не виявили під час розгляду справ, так як і не встановили наявність порушень у тому, що у відділі міліції ведеться журнал обліку окремих доручень для контролю.
Також судами встановлено, що Слов'янський МВ   орендує у Миколаївської міської раді будівлю за адресою: м. Миколаївка, пров. Октябрьський, 7, в якій розташований Миколаївській відділ міліції. Гаражні бокси, розташовані поряд із будівлею міліції, в оренду   Слов'янського МВ не передавались та не є службовими гаражами. Згідно з листом Миколаївської міської ради від 6 січня 2015 року №02-14/04 вказані гаражі є власністю громади м. Миколаївка. 
Наведені обставини спростовують доводи відповідача про те, що транспортний засіб Mercedes-Benz С230, д. н. НОМЕР_7, який не є службовим, зберігався у службових боксах відділу міліції. 
Підставою для звільнення позивача було також те, що він у цивільному одязі в супроводі     двох невідомих чоловіків     підійшов     до     перевіряючих, при цьому не представився, у командній формі, застосовуючи   зухвалий тон, запросив їх у свій службовий кабінет, де за підтримки цивільних осіб звинуватив перевіряючих у замовному характері перевірки, в самоуправстві та пошкодженні замків на службових приміщеннях і сейфах, та погрожував викликати на свою підтримку представників військових формувань.
Суди з цього приводу встановили, що при проведенні службового розслідування не було витребувано пояснень від присутніх осіб щодо зухвалої поведінки  позивача під час перевірки. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися норм професійної та службової етики (стаття 7 Дисциплінарного статуту ОВС).
Згідно з пунктом 2.2 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.
Водночас при вирішенні спору колегія суддів враховує положення статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС, згідно з якою звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
З огляду на встановлені по справі обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувані накази, якими до позивача застосовано найсуворіший захід дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ, підлягають скасуванню з одночасним поновленням його на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводам, якими відповідач обґрунтовує свою касаційну скаргу, суди надали належну правову оцінку під час розгляду справи. 
Проте, визначаючи у резолютивній частині судового рішення дату, з якої позивач підлягає поновленню на посаді, суд першої інстанції помилково зазначив « 26 червня 2015 року», тоді як   позивача звільнено з органів внутрішніх справ з               29 грудня 2014 року. 
Апеляційний суд таку помилку не виправив, натомість вважав, що позивач підлягає поновленню на роботі з 25 червня 2015 року.
Враховуючи, що поновлення на роботі здійснюється не з дати винесення судом відповідного рішення, а з дати звільнення працівника, судове рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині дати поновлення ОСОБА_4 на посаді з « 25 червня 2015 року» на « 29 грудня 2014 року». 
Така помилка не вплинула на розмір присудженого на користь незаконно звільненого працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до статті 225 КАС України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.
У решті ухвалені у справі судові рішення прийняті з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін. 
Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
                                                     постановив:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області задовольнити частково.
Змінити постанову Донецького окружного адміністративного суду від                    25 червня 2015 року та скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року в частині дати поновлення ОСОБА_4 на посаді, якою вважати « 29 грудня 2014 року».
У решті зазначені судові рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає. 
Судді: | Черпак Ю.К.
| Загородній А.Ф.                               Стародуб О.П.