№ 5-5026ск17 П О С Т А Н О В А   03 жовтня 2017 року                                                                             м. Київ            Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,       в с т а н о в и в:   У касаційній скарзі представник потерпілих порушив питання про перегляд справи у касаційному порядку.  Проте зміст касаційної скарги не відповідає вимогам ст. 350,                             ч. 2 ст. 387 КПК 1960 року. Згідно з ч. 1 ст. 350 КПК 1960 року касаційна скарга повинна містити назву суду, якому адресується скарга, назву суду, який постановив вирок, ухвалу чи постанову, на які подається скарга, вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи  на її обґрунтування. Між тим, у касаційній скарзі відсутнє обґрунтування необхідності скасування судового рішення з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого, з урахуванням положень статей 371, 372 КПК 1960 року, а також зважаючи на особливості Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 86 КК. Зокрема у скарзі представник потерпілих має вказати які саме норми кримінального та/чи кримінально-процесуального закону було порушено апеляційним судом та як саме ці порушення, на його думку, вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали. Крім того, представник потерпілих вказує на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин справи, що відповідно до ст. 398 КПК 1960 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Також, викладене скаржником прохання не відповідає вимогам ст. 396 КПК 1960 року, адже зі скарги не убачається, що касаційний суд має зробити зі справою після скасування ухвали апеляційного суду в частині  звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». До того ж, на порушення вимог ст. 44 КПК 1960 року  ОСОБА_4  не долучив документів, які б підтверджували його повноваження представника потерпілих на стадії касаційного розгляду справи. Поміж, іншого всупереч ч. 1 ст. 387 КПК 1960 року представник потерпілих не надав належну кількість копій касаційної скарги. У зв`язку з цим справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків, і в межах передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року строку або не пізніше одного місяця з дня одержання копії цієї постанови. На підставі викладеного та, керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,            ст. 388 КПК 1960 року, п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК,      п о с т а н о в и в :     Відмовити представнику потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – ОСОБА_4 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 для перевірки в касаційному порядку. Постанова оскарженню не підлягає.   Суддя                                                                                            ОСОБА_1