ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

 28 серпня 2017 року                               м. Київ                    справа № 800/196/17 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Олендера І.Я., Рецебуринського Ю.Й., Цвіркуна Ю.І., Юрченко В.П., 

при секретарі: Ігнатенко О.В. 

за участю: представника відповідача: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу: 

за позовом ОСОБА_2 

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в розгляді по суті його клопотання від 03.04.2017 року №1/99/2017 про виправлення описок у рішенні відповідача від 11.01.2017 року №1/дп-17, а також зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України розглянути по суті зазначене клопотання відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції 2010 року) та Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого її рішенням 13.10.2016 року                  №81/зп-16.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням відповідача                                     від 11.01.2017 року №1/дп-17 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади судді Дарницького районного суду м. Києва. 
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до Вищого адміністративного суду України, яким 09.03.2017 року відкрито провадження у справі.
У ході підготовки до судового засідання, призначеного на 03.04.2017 року,                 ОСОБА_2 виявлено, що оскаржуване ним рішення містить ряд описок, у зв'язку з чим він, керуючись статтею 86 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції 2010 року) та підпунктом 4.11.10 пункту 4.11 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого її рішенням 13.10.2016 року №81/зп-16, 03.04.2017 року направив на адресу відповідача клопотання №1/99/2017 про виправлення відповідних описок. 
Однак, замість розгляду цього клопотання по суті та ухвалення за результатами такого розгляду відповідного рішення, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України лише надіслано позивачу лист від 06.04.2016 року №8вк-4630/14-К/5, яким відмовлено в розгляді клопотання по суті. 
В письмових запереченнях на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивачем у порушення статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надано жодних доказів на підтвердження того, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України діяла протиправно та внаслідок цього відбулось порушення його права чи охоронюваного законом інтересу; ОСОБА_2 не доведено незаконності оскаржуваного рішення та не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про його скасування. В свою чергу, з боку відповідача на виконання делегованих повноважень у розумінні статей 2, 3, 6, 17, частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України не спричинено певних правових наслідків, які призвели до порушення прав, свобод та інтересів позивача. 
ОСОБА_2 подав до Вищого адміністративного суду України клопотання про розгляд справи за даним адміністративним позовом без його участі.
Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України підтримав попередньо скеровані на адресу суду заперечення проти адміністративного позову та просив у його задоволенні відмовити повністю. 
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 11.01.2017 року Вища кваліфікаційна комісія суддів України, розглянувши дисциплінарну справу стосовно судді Дарницького районного суду              м. Києва ОСОБА_6. за зверненням голови громадської організації «Майдан - Громадський контроль» Колбанцева В.В., прийняла рішення №1/дп-17 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади. 
08.02.2017 року матеріали дисциплінарного провадження стосовно судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6. направлено до Вищої ради правосуддя. 
05.04.2017 року на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України надійшло клопотання позивача про виправлення описок у рішенні від 11.01.2017 року №1/дп-17, а саме: «…12.06.2014 року повноваження складу Комісії були припинені на підставі вимог пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні»; «Перевіркою встановлено, що 25.01.2014 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури Дарницького району м. Києва Музики В.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою…»; «…клопотання прокурора було мотивоване…»; «…під час розгляду судом клопотання прокурора…»; «… про задоволення клопотання прокурора…»; «Суддю ОСОБА_6. призначено на посуду згідно Указу Президента України від                 20.06.2010 року №713/2010»; «Суддя Дубас В.А. характеризується позитивно, зарекомендувала себе як кваліфікований юрист…». 
Листом від 06.04.2016 року №8вк-4630/14-К/5 Вищою кваліфікаційною комісією суддів України надано позивачу відповідь, що рішення від 11.01.2017 року №1/дп-17 прийнято на підставі матеріалів дисциплінарного провадження (ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6. від 25.01.2014 року у справі №753/1707/14-к; довідки-інформації про рух справи №753/1707/14-к; пояснень судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6. та інших процесуальних документів). 
Згідно з підпунктом 4.11.1 пункту 4.11 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого її рішенням 13.10.2016 року №81/зп-16, результатом вирішення питань діяльності Комісії, віднесених Законом до її компетенції, а також вирішення питань організаційної діяльності Комісії та секретаріату є рішення.
Підпунктом 4.11.10 пункту 4.11 зазначеного Регламенту при цьому передбачено, що Комісія може ухвалити рішення про виправлення допущених у рішенні описок.
За загальним правилом опискою є помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації та має вплив на зміст відповідного рішення. Тобто, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. 
Проте, наявні, на переконання позивача, помилки в рішенні відповідача від  11.01.2017 року №1/дп-17 до таких належить. 
Зокрема, щодо доводів позивача про помилкове зазначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на четвертій сторінці в першому абзаці рішення від 11.01.2017 року №1/дп-17, що «…12.06.2014 року повноваження складу Комісії були припинені на підставі вимог пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні», в той час як повноваження її членів припинено з 11.04.2014 року, то слід зазначити, що в розглядуваному реченні, яке фактично є сьомим абзацом на третій сторінці рішення від 11.01.2017 року №1/дп-17, вказано, що «…станом на 12.06.2014 року повноваження складу Комісії були припинені…». 
Вказана дата, як пояснив представник відповідача, є датою звернення голови громадської організації «Майдан - Громадський контроль» Колбанцева В.В., скероване Міністерством юстиції України, щодо порушення суддею Дарницького районного суду                   м. Києва ОСОБА_6. норм законодавства України під час розгляду 25.01.2014 року клопотання прокурора прокуратури Дарницького району м. Києва Музики В.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного                ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 296 Кримінального кодексу України.  
Тобто, це є стилістикою викладу обставин справи та жодним чином не свідчить про допущення відповідачем помилки (описки) в рішенні від 11.01.2017 року №1/дп-17. 
Надаючи оцінку твердженню позивача про зазначення відповідачем в дев'ятому абзаці на четвертій сторінці рішення від 11.01.2017 року №1/дп-17: «Перевіркою встановлено, що 25.01.2014 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури Дарницького району м. Києва Музики В.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою…», а також наявність по всьому тексту рішення словосполучень: «…клопотання прокурора було мотивоване…»; «…під час розгляду судом клопотання прокурора…»; «… про задоволення клопотання прокурора…», в той час як насправді 25.01.2014 року розглянуто клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Халімана В.А., яке лише погоджено з прокурором прокуратури Дарницького району м. Києва Музикою В.М.; самостійно прокурор Музика В.М. клопотання до суду про обрання запобіжного заходу не подавав, колегія суддів враховує таке.
Згідно зі статтею 86 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції              2010 року) дисциплінарне провадження щодо судді передбачає здійснення перевірки даних про наявність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, відкриття дисциплінарної справи, її розгляд і прийняття рішення органом, що здійснює дисциплінарне провадження. 
Перевірка даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи та притягнення судді місцевого чи апеляційного суду до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у порядку, встановленому цим Законом. 
Під час здійснення перевірки член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України має право ознайомлюватися з матеріалами судових справ, робити з них копії, опитувати суддів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян та їх об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію.
Член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за результатами перевірки складає висновок з викладенням фактів та обставин, виявлених у ході перевірки, та пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи. Висновок члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. 
Питання про відкриття дисциплінарної справи чи відмову в її відкритті вирішує Вища кваліфікаційна комісія суддів України.
Розгляд дисциплінарної справи відбувається на засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, на яке запрошуються особа, за зверненням якої відкрито справу, суддя, стосовно якого відкрито справу, а в разі необхідності й інші заінтересовані особи.
Розгляд дисциплінарної справи стосовно судді відбувається на засадах змагальності. На засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України заслуховуються повідомлення члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який здійснював перевірку, про результати перевірки, пояснення судді, стосовно якого розглядається справа, та/або його представника, а також інших заінтересованих осіб. 
Суддя, стосовно якого розглядається питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та/або його представник мають право надавати пояснення, ставити запитання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання і відводи.
Як свідчать матеріали справи, викладені в рішенні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11.01.2017 року №1/дп-17 обставини щодо розгляду 25.01.2014 року саме «клопотання прокурора» відповідають обставинам, зазначеним в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6. від 25.01.2014 року, виправлень до зазначеного судового рішення по даний час не внесено. 
Більш того, як зазначено представником відповідача, ці обставини відповідають й доводам, викладеним ОСОБА_2 в поясненнях від 19.08.2014 року та від 03.09.2014 року, а також довідці-інформації від 19.08.2014 року.  
Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Однак, доказів на підтвердження протилежного позивачем не подано. 
За вказаних обставин, у колегії суддів немає підстав піддавати сумніву викладені вище твердження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Що стосується допущеної відповідачем в рішенні від 11.01.2017 року №1/дп-17  помилки щодо дати Указу Президента України, яким ОСОБА_2 призначено на посуду судді, та некоректної форми дієслова, то слід зазначити, що не є опискою граматичні або інші помилки, які не спотворюють текст рішення та не призводять до його невірного сприйняття.
З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2017 року предметом розгляду Вищою кваліфікаційною комісією суддів України було питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та обрання стосовно нього дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади з урахуванням характеру проступку, наслідків такого проступку, ступеня вини ОСОБА_2 тощо.  
Таким чином, вказані вище помилки (неточності) жодним чином не вплинули на підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та не спотворили суть прийнятого відповідачем рішення від 11.01.2017 року №1/дп-17.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинені ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
З урахуванням наведеного, можна дійти висновку про те, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.
Бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи в тому разі, якщо відповідні дії повинні, але не вчинюються суб'єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції. 
При цьому оспорювана бездіяльність повинна бути юридично значимою, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю або в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.
Таким чином, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатись спори щодо будь-якої бездіяльності суб'єкта владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги особи можуть бути задоволені за умови, що така бездіяльність є юридично значимою для позивача, тобто порушує права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов'язків.
Однак, у розглядуваному випадку позивачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України діяла або не вчиняла відповідні дії протиправно та внаслідок цього відбулось порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів.  
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 122, 128, 158 - 163, 167, 171^1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В адміністративному позові ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною сьомою               статті 171^1 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235- 239^1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                         ___________________  Н.Є. Маринчак 
          
Судді:                                                              ___________________  І.Я. Олендер

        ___________________ Ю.Й. Рецебуринський 

         ___________________  Ю.І. Цвіркун

                                                                   ___________________  В.П. Юрченко