ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року                              м. Київ                              К/800/13824/14 
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.
суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження |
касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (ОДПІ)
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2011
та ухвалу Дніпропетровського  апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013
у справі № 1170/2а-234/11 Кіровоградського окружного адміністративного суду
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандемм»
до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби України
про в скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2011, залишеною без зміну ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013, позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.12.2010 № 0001692310/0; у позові про скасування податкового повідомлення-рішення від 31.12.2010  № 00016932310/0 відмовлено.  
У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій  норм матеріального права та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.
Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга  підлягає частковому  задоволенню.
Фактичною підставою для збільшення позивачу грошового зобов'язання із податку на прибуток, ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки по взаємовідносинах з ТОВ «Інтер Бізнес Групп» від 20.12.2010 № 613/23-10-35116084. Згідно з цим актом підприємство порушило норми: 1) п. 1.23 ст. 1, пп. 4.1.3, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), занизивши податок на прибуток у сумі 181264, 83 грн., у тому числі: за ІІ квартал 2009 року у сумі 3333, 33 грн., за ІІІ квартал 2009 року у сумі 177931, 5 грн., за рахунок реалізації об'єктів нерухомого майна за цінами, що  нижчі за звичайні ціни, та не віднісши до скоригованого валового доходу безоплатно отримані об'єкти нерухомого майна; 2) п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), занизивши податок на додану вартість за квітень 2009 року у сумі 2667 грн. за рахунок реалізації нерухомого майна за ціною, нижчою за звичайну.
За наслідками перевірки ОДПІ відносно позивача прийнято податкові повідомлення-рішення від 31.12.2010: № 0001692310/0 - про донарахування   податку на прибуток у сумі 271897, 24 грн., в тому числі, штрафні санкції - 90632, 41 грн.; № 00016932310/0 - про  донарахування податку на додану вартість у сумі 4000, 5 грн., в тому числі, штрафні санкції - 1333, 50 грн.
Згідно з актом перевірки ТОВ «Тандемм» занизило скоригований  валовий доход за ІІ - ІІІ квартали 2009 року на загальну суму 725059,33 грн., в тому числі: 1) за ІІ квартал 2009 року на 13333,33 грн. у зв'язку із продажем за договором міни № 590 від 17.04.2009 об'єкту незавершеного будівництва, розташованого в м. Олександрія, пров. Івана Богуна, 47, за ціною, нижчою за звичайні ціни ( за рівень звичайної ціни ОДПІ взято балансову вартість об'єкту, зазначену в договорі від № 590 від 17.04.2009 як 80000,00 грн.); 2) за ІІІ квартал 2009 року на 711176,00 грн., з яких 640000 грн. -  кредиторська заборгованість  перед  ТОВ «Інтер Бізнес Групп» за договором  № 590 від 17.04.2009, а 71726,00 грн. - кредиторська заборгованість перед ТОВ «Інтер Бізнес Групп» за договором купівлі-продажу від 05.05.2009 № 694, у зв'язку з тим, що ТОВ «Інтер Бізнес Групп» припинено 15.07.2009. За висновком ОДПІ ТОВ «Тандемм» завищило валові витрати за ІІІ квартал 2009 року на 640000,00 грн. внаслідок не від коригування суми валових витрат по операції з ТОВ «Інтер Бізнес Групп» за договором № 590 від 17.04.2009.
В судовому процесі встановлено, що згідно з договором № 590 від 17.04.2009 позивач придбав у ТОВ «Інтер Бізнес Групп» об'єкт нерухомого майна, розташований в м. Олександрії на вул. Леніна, 122, за 720000,00 грн. Розрахунок повинен був здійснений грошовими коштами в сумі 640000,00 грн. та передачею позивачем ТОВ «Інтер Бізнес Групп» у власність об'єкту незавершеного будівництва, розташованого в м. Олександрія, провулок Івана Богуна, 47, балансова вартість якого в договорі вказана як 80000,00 грн. На операцію з поставки цього об'єкту ТОВ «Тандемм» виписано податкову накладну на суму 80000,00 грн., в тому числі ПДВ 13333,33 грн., в бухгалтерському обліку Товариства продаж зазначеного об'єкта нерухомого майна відображено проводками по рахунках Дт 286 «Товари» - Кт 103 «Будинки і споруди» 66666,67 грн.; Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» 66666,67 грн.; Дт 361 - Кт 712 «Лохід від реалізації інших необоротних активів» 80000,00 грн.; Дт 712 - Кт 641 «Розрахунки за податками» - 13333,33 грн.; Дт 712 - Кт 79 «Фінансові результати» - 66666,67 грн. (а.с. 19). Суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що ОДПІ безпідставно збільшила оподатковуваний доход в податковому обліку позивача за ІІ квартал 2009 року на 13333,33 грн., оскільки згідно з бухгалтерського обліку фінансовий результат від операції з продажу об'єкту незавершеного будівництва, розташованого в м. Олександрії, провулок Івана Богуна, 47, складає 66666,67 грн. Доводи ОДПІ про продаж цього об'єкту за ціною, яка нижча за звичайну ціну, будь-якими доказами, окрім як посилання на балансову вартість цього об'єкту, зазначену в договорі, не підтверджені. Разом з тим, згідно з абзацами першим, другим підпункту 1.20.1 пункту 1.20 ст.1 Закону № 334/94-ВР (Закон втратив чинність з 1 квітня 2011 року, за винятком положень деяких статей) якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. 
Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).
Нормою підпункту 1.20.8 цієї статті встановлено, що обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту. 
ТОВ «Інтер Бізнес Групп ЛТД» ліквідовано із внесенням до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України 15.07.2009 запису про припинення цієї юридичної особи. 
Позивач не заперечує наявність у нього заборгованості перед ТОВ «Інтер Бізнес Групп» за договором № 590 від 17.04.2009 в розмірі 640000,00 грн. та за договором № 694 від 05.05.2009 в розмірі 71726,00 грн. (згідно з цим договором ТОВ «Інтер Бізнес Групп» продало позивачу об'єкт нерухомого майна, розташований в селі Куколівка, вул. Київська, 62, Олександрійського району Кіровоградської області).
Відхиляючи довід ОДПІ про заниження позивачем скоригованого валового доходу за ІІІ квартал 2009 року на 711176,00 грн., що відповідає сумі кредиторської заборгованості перед ТОВ «Інтер Бізнес Групп», суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що об'єкти нерухомого майна придбані позивачем на платній основі, а тому підстав вважати їх безоплатно отриманими, так само як і підстав для збільшення валового доходу на зазначену суму немає. 
З таким висновком суду не можна погодитися, оскільки він не відповідає обставинам у справі та нормам матеріального права.
Абзацом другим підпункту 4.1.6 пункту 4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР встановлено, що валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу»; сум заборгованості, що підлягає включенню до валових доходів згідно з пунктами 12.3 та 12.4 цього Закону. 
За визначенням пункту 1.2 статті 1 Закону  дохід - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.
Відповідно до пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
У зв'язку з ліквідацією ТОВ «Інтер-Бізнес Групп ЛТД» та виключенням у зв'язку з припиненням з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України 15.07.2009 припинились і зобов'язання позивача на суму 711176,00 грн., що є доходом у відповідності до правил бухгалтерського  обліку, який згідно з підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР підлягає включенню до валового доходу в податковому обліку ТОВ «Тандемм» за ІІІ квартал 2009 року. 
За змістом норми підпункту 4.1.6 пункту 4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР  платник податку зобов`язаний збільшити валовий доход на суму кредиторської заборгованості у тому податковому періоді, в якому така кредиторська заборгованість стає безнадійною, а отже набуває ознак безповоротної фінансової допомоги. Закон № 334/94-ВР не містить застережень щодо обов'язку платника податку за наведених обставин здійснювати  коригування податкового обліку у бік зменшення валових витрат.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 17.10.2011 у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Мусон» до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя  про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач не повинен коригувати валові витрати на суму кредиторської заборгованості перед ТОВ «Інтер Бізнес Групп».
Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.
Враховуючи зазначене, ухвалені у справі судові рішення підлягають зміні, а позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення  від 31.12.2010 № 0001692310/0  - частковому задоволенню, а саме: в частині скасування цього податкового повідомлення-рішення на суму 58379,45 грн., з яких 38919,63 грн. (181264,83 - (711726,00:100х20))  основний платіж  і 19459,82 грн. - штрафні (фінансові) санкції. 
Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.
Касаційний перегляд справи здійснено в межах касаційної скарги відповідно до частини 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області задовольнити частково, змінити постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013, позов задовольнити частково: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 31.12.2010 № 0001692310/0. у частині донарахування податкового зобов'язання із податку на прибуток у сумі  58379,45 грн., у тому числі: 38919,63 грн. за основним платежем та 19459,82 грн. -  штрафні (фінансові) санкції. 
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239^1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя: | Підпис | Є.А. Усенко
Судді: | Підпис | О.А. Веденяпін
| Підпис | В.П. Юрченко