ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

23 травня 2017 року       м. Київ 
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:
головуючого | Волкова О.Ф.,
суддів: | Гриціва М.І., Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_5 до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ), територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі - теруправління ДСА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність ВРЮ - щодо несвоєчасного розгляду його заяви про відставку з посади судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області та теруправління ДСА - щодо невиплати різниці суми: між виплаченою суддівською винагородою та грошовими коштами, які підлягали виплаті йому як судді у відставці, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату виплати; між виплаченою компенсацією за невикористані щорічну основну і додаткову відпустки та грошовими коштами, які підлягали виплаті відповідно до положень частини десятої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (який був чинним на час виникнення спірних відносин;    далі - Закон № 2453-VI) (виключаючи випадки перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці); вихідної допомоги в розмірі десяти місячних заробітних плат за останньою посадою (голова Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області) виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату виплати; зобов'язати теруправління ДСА: виплатити різницю суми між виплаченою суддівською винагородою та грошовими коштами, які підлягали виплаті при виході у відставку, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату виплати за період з 1 травня 2014 року по 26 вересня 2016 року; виплатити різницю між виплаченою компенсацією за невикористані: щорічну основну відпустку за період роботи з 12 квітня 2015 року по 11 квітня 2016 року в кількості 42 календарних днів, додаткову відпустку за 2016 рік у кількості 15 календарних днів, щорічну основну відпустку за період з 12 квітня по 22 вересня 2016 року в кількості 18 календарних днів, а всього 75 календарних днів, та грошовими коштами, які підлягали виплаті відповідно до положень частини десятої статті 133 Закону № 2453-VI (виключаючи випадки перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці); виплатити вихідну допомогу в розмірі десяти місячних заробітних плат за останньою посадою (голова Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області) виходячи з розміру місячної заробітної плати голови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області на дату виплати. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2016 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з необхідністю визначення змісту позовних вимог до кожного з відповідачів (з урахуванням визначення кола відповідачів, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду України) і надання нової редакції позовної заяви та її копій відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; обґрунтування підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та надання доказів на їх підтвердження; подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 551 грн 20 коп. або копії документа, що дає підстави для звільнення від його сплати.
Цією ж ухвалою позивачу встановлено строк для усунення недоліків до         31 січня 2017 року та роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
У зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 22 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без руху Вищий адміністративний суд України ухвалою від 7 лютого 2017 року позовну заяву повернув позивачу на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 КАС. 
Не погоджуючись із рішенням Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_5 звернувся із заявою про його перегляд Верховним Судом України з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 237 КАС, та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме статей 11 та 111 КАС, просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 7 лютого 2017 року, а справу передати до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження. 
Перевіривши наведені заявником доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке. 
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, Вищий адміністративний суд України виходив із того, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви. 
Так, згідно з частиною четвертою статті 18 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, ВРЮ, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Відповідно до частини першої статті 171-1 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів ВРЮ; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, ВРЮ; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 до теруправління ДСА не підсудні Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції.
Проте позивач замість подання нової редакції позовної заяви з визначенням змісту позовних вимог до кожного з відповідачів (з урахуванням визначення кола відповідачів, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду України) подав уточнений адміністративний позов, в якому продубльовано вимоги, викладені в поданій 13 грудня 2016 року позовній заяві за виключенням вимоги про визнання протиправною бездіяльності теруправління ДСА, а також надано платіжне доручення від 13 січня 2017 року № 155103990 про сплату судового збору в розмірі 551 грн 20 коп.
За правилами частини третьої статті 99 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як установив Вищий адміністративний суд України, рішення про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку прийнято ВРЮ 18 червня 2015 року, Постанову Верховної Ради України по звільнення позивача з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку - 16 липня 2015 року, а відраховано зі штату Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області 26 вересня 2016 року, проте до суду він звернувся 13 грудня 2016 року без належного обґрунтування підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та надання доказів на їх підтвердження. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 КАС <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1549/ed_2014_04_27/pravo1/T052747.html?pravo=1> позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України погоджується з рішенням Вищого адміністративного суду України про повернення позовної заяви позивачу, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Наведені у заяві ОСОБА_5 доводи не дають підстав для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 лютого 2017 року, а тому у задоволенні заяви слід відмовити. 
Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України 
п о с т а н о в и л а: 
У задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий | | О.Ф. Волков
Судді: | М.І. Гриців | О.В. Кривенда
| О.Б. Прокопенко |