ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

 13 червня 2017 року                               м. Київ                    справа № 800/144/17 
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді          Борисенко І.В.,  
суддів          Бившевої Л.І.
          Веденяпіна О.А.
          Олендера І.Я.
          Шипуліної Т.М.
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу 
за позовом           ОСОБА_4
до                    Вищої ради правосуддя 
про                    визнання неправомірними дій, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України (як до суду першої інстанції) з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя, у відповідності до якого просить визнати неправомірними дії Вищої ради правосуддя.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що неправомірні дії Вищої ради правосуддя порушують його права, передбачені статтями 55, 134 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. За змістом позовної заяви, позивач фактично не погоджується з залишенням без розгляду його дисциплінарної скарги на дії судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 внаслідок винесення ухвали члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 від 28.02.2017 про залишення без розгляду та повернення скаржнику дисциплінарної скарги ОСОБА_4 
У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просить у  задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої заперечення тим, що Вища рада правосуддя діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При розгляді звернення позивача Вища рада правосуддя не вчинила будь-яких неправомірних дій відносно ОСОБА_4 при здійсненні повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду правосуддя» та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
У зв'язку з надходженням клопотання позивача від 02.06.2017 про розгляд справи без його участі, суд на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 13.06.2017 ухвалив про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення даного спору, судова колегія встановила таке.
До Вищої ради юстиції 13.02.2017 за вх. №Х-264/8/7-17 надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_4 від 09.02.2017 (а.с.7) на дії судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8, яку згідно з протоколом автоматизованого розподілу матеріалу між членами Вищої ради юстиції від 13.02.2017 (а.с.29) розподілено члену Вищої ради юстиції ОСОБА_6
Ухвалою члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_7 №209/0/18-17 від 28.02.2017 дисциплінарну скаргу ОСОБА_4 залишено без розгляду, оскільки  під час попередньої перевірки поданої скарги встановлено, що у скарзі ОСОБА_4 використовує нецензурну лексику щодо судді ОСОБА_8 та її дій, що принижує її честь і гідність, у зв'язку з чим на підставі п.4 ч.1 ст.44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарна скарга має бути залишена без розгляду та повернута скаржнику (а.с.6).
Листом Вищої ради правосуддя від 17.03.2017 за №2950/0/9-17 (а.с.32) дисциплінарна скарга ОСОБА_4 (з додатками), яка залишена без розгляду ухвалою члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_7 від 28.02.2017 за №209/0/18-17, була повернута позивачу (а.с.32).
Статтею 131 Конституції України встановлено, що в Україні діє Вища рада правосуддя.
Згідно пп.1 п.16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції.
05.01.2017 набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя», яким визначено статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя.
Пунктом 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що Вища рада правосуддя утворюється шляхом реорганізації Вищої ради юстиції. Члени Вищої ради юстиції, призначені або обрані до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», набувають статусу члена Вищої ради правосуддя та здійснюють повноваження членів Вищої ради правосуддя протягом строку, на який вони були призначені чи обрані, але не довше, ніж до 30 квітня 2019 року.
Рішенням Вищої ради юстиції №11/0/15-17 від 12.01.2017 (а.с.43) реорганізовано Вищу раду юстиції шляхом перетворення у Вищу раду правосуддя.
Державна реєстрація Вищої ради правосуддя була здійснена 15.03.2017, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.03.2017 (а.с.46).
Позивач у квітні 2017 звернувся до Вищого адміністративного суду України з даним адміністративним позовом, вважаючи неправомірними дії Вищої ради правосуддя щодо залишення без розгляду його дисциплінарної скарги та її повернення скаржнику.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій Вищої ради правосуддя, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.
Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень у спірних правовідносинах. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.
Колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій Вищої ради правосуддя задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);  4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.
Згідно ч.1, ч.2, ч.3, ст.42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом. 
Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.
Дисциплінарне провадження включає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Пунктом 12.2 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №52/0/15-17 від 24.01.2017, встановлено, що попередню перевірку дисциплінарної скарги на підставі статті 43 Закону здійснює член Дисциплінарної палати, визначений автоматизованою системою розподілу справ доповідачем.
За змістом п.1, п.2 ч.1 ст.43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): 1) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи; 2) за наявності підстав, визначених пунктами 1 - 5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарна скарга залишається без розгляду та повертається скаржнику, якщо дисциплінарна скарга містить виражені у непристойній формі висловлювання або висловлювання, що принижують честь і гідність будь-якої особи.
Згідно ч.4 ст.44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення про повернення дисциплінарної скарги має бути вмотивованим та оскарженню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що в поданій дисциплінарній скарзі ОСОБА_4 використовував по відношенню до судді ОСОБА_8 висловлювання у непристойній формі, які принижують її честь і гідність, про що зазначено в ухвалі члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_7 №209/0/18-17 від 28.02.2017.
Таким чином, прийняття на підставі п.4 ч.1 ст.44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення про залишення без розгляду та повернення скаржнику дисциплінарної скарги ОСОБА_4 на дії судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 було вчинене в межах повноважень Вищої ради правосуддя та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів не вбачає, що при розгляді дисциплінарної скарги ОСОБА_4 на дії судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 Вищою радою правосуддя були вчинені неправомірні дії при реалізації її повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду правосуддя» та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
З огляду на встановлені судом обставини та виходячи з вищенаведених мотивів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій Вищої ради правосуддя, оскільки при розгляді його дисциплінарної скарги Вищою радою правосуддя були вчинені дії на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій Вищої ради правосуддя.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 171^1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя про визнання неправомірними дій Вищої ради правосуддя.
2.          Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 171^1 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 235 - 239^1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя          І.В. Борисенко 
Судді          Л.І. Бившева
          О.А. Веденяпін 
          І.Я. Олендер
          Т.М. Шипуліна