ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р.                                         місто Київ                              К/800/10794/16 
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Головуючої:                    Гончар Л.Я.,
Суддів:                    Мороза В.Ф., Донця О.Є.,
При секретарі:            Ловецкій Т.В.
За участю сторін: представника позивача - Полозенко І.І., представника відповідача - Пантелеєнка Р.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства "Княжиця" до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Управління агропромислового розвитку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Управління Державної казначейської служби України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, -
ВСТАНОВИЛА:
Фермерське господарство "Княжиця" звернулось до суду з позовом до Управління агропромислового розвитку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Міністерства аграрної політики та продовольства України, Управління Державної казначейської служби України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що основним видом його діяльності є вирощування винограду (код КВЕД 01.21), у зв'язку із чим він має право на отримання бюджетних коштів для компенсації здійснених витрат у виноградарстві та садівництві згідно постанови Кабінету Міністрів України №587 від 15.07.2005 року. Відповідно до Розподілу коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2013 року у виноградарстві і садівництві, ФГ "Княжиця" розподілено - 270000,00 грн. Частину заборгованості за бюджетними коштами на суму 28400,00 грн. позивачем отримано. Проте, на теперішній час заборгованість складає 241600,00 грн., яка позивачу не перехована.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо невиконання дій з виплати Фермерському господарству "Княжиця" за бюджетною класифікацією 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" в сумі 241600,00 грн; зобов'язано Міністерство аграрної політики та продовольства України вчинити дії щодо виплати Фермерському господарству "Княжиця" в сумі 241600,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У поданій касаційній скарзі, Міністерство аграрної політики та продовольства України, із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ФГ «Княжиця» відмовити.
Заперечуючи проти касаційної скарги, Управління агропромислового розвитку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню  з огляду на наступне. 
Судами попередніх інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним видом діяльності Фермерського господарства "Княжиця" є вирощування винограду (КВЕД 01.21), у зв'язку із чим воно має право на отримання бюджетних коштів для компенсації здійснених витрат у виноградарстві та садівництві згідно Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 587 від 15.07.2005 року.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.12.2013 року №772 затверджено Розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2013 року у виноградарстві і садівництві (п.1.1); розподіл коштів між суб'єктами господарювання, які займаються хмелярством, для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2013 року (п.1.2); розподіл коштів по фінансуванню галузевих науково-дослідних установ (зміцнення матеріально-технічної бази) для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2013 року за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" (п.1.3); розподіл коштів за програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для компенсації витрат у садівництві та виноградарстві (п.1.4).
Згідно пункту 2 вищевказаного Наказу Департаменту фінансово-кредитної політики та бухгалтерського обліку належить подати в установленому порядку Державній казначейській службі України Розподіли коштів державного бюджету.
Відповідно до розподілу коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладання молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2013 року у виноградарстві і садівництві, ФГ "Княжиця" розподілено для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2013 року у виноградарстві та садівництві - 270000,00 грн.
Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року №277 затверджено розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2014 року у виноградарстві, садівництві і хмелярстві (п.1.1).
Відповідно до Розподілу коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2014 року у виноградарстві і садівництві, ФГ "Княжиця" розподілено для погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2014 року у виноградарстві, садівництві і хмелярстві по КЕКВ 2610 - 28400,00 грн.
Частину заборгованості за бюджетними коштами на загальну суму 28400,00 грн. ФГ "Княжиця" було отримано, що підтверджується платіжними дорученнями.
Водночас, перед ФГ "Княжиця" утворилась заборгованість за кодом програмної класифікації видатків 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" на суму 241600,00  грн., що підтверджується листом Управління агропромислового розвитку Татарбунарської РДА від 07.08.2015 року №186, звітом про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м на 01.08.2015 року), у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з доводами якого погодився й суд апеляційної інстанцій, дійшов висновку, що Міністерством аграрної політики та продовольства України вчинено протиправну бездіяльність щодо невиконання дій з виплати ФГ "Княжиця" за бюджетною класифікацією 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" коштів в сумі 241600,00 грн.
Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з такою позицією судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне. 
Порядок та механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства та використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 року № 587 «Про затвердження Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства» (далі - Порядок № 587).
Пунктом 3 Порядку № 587 визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики.
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку № 587, бюджетні кошти надаються суб'єктам господарювання, які займаються виноградарством, садівництвом і хмелярством (далі - суб'єкти господарювання), незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності для компенсації здійснених у поточному бюджетному році витрат (без урахування сум податку на додану вартість) за такими напрямами: проведення робіт із закладення насаджень, догляду за ними до вступу у плодоношення (проектні роботи, підготовка ґрунту та посадка, догляд за насадженнями, спорудження шпалери, встановлення систем краплинного зрошення) та придбання матеріалів, необхідних для проведення таких робіт, - у межах затверджених Мінагрополітики нормативів витрат на 1 гектар, що визначаються з урахуванням зони закладення насаджень, схеми посадок та інших технологічних особливостей, а також витрат з виконання відповідних робіт; будівництво водонакопичувальних басейнів для забезпечення безперебійного водопостачання мереж краплинного зрошення з метою своєчасного поливу виноградників та плодових насаджень - у межах установлених Мінагрополітики нормативів.
Згідно із пунктом 14 Порядку № 587, на підставі затверджених остаточних обсягів компенсації, розподілу бюджетних коштів між суб'єктами господарювання для компенсації витрат, пов'язаних з будівництвом холодильників (лабораторних комплексів, камер швидкого заморожування плодів та ягід), та розподілу коштів для компенсації витрат з придбання обладнання, техніки та механізмів Мінагрополітики спрямовує бюджетні кошти Міністерству аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головним управлінням агропромислового розвитку обласних, управлінню промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій.
Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим та головні управління агропромислового розвитку обласних держадміністрацій спрямовують бюджетні кошти управлінням агропромислового розвитку районних держадміністрацій.
Управління промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрації, управління агропромислового розвитку районних держадміністрацій на підставі відповідних наказів Мінагрополітики подають управлінням Казначейства реєстр підприємств і платіжні доручення на виплату компенсацій шляхом перерахування бюджетних коштів із власного реєстраційного рахунка на поточні рахунки суб'єктів господарювання, відкриті в банках.
Положеннями статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Положеннями частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, зокрема, що головний розпорядник бюджетних коштів: отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу; розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі.
Частиною шостою статті 22 Бюджетного кодексу передбачено, що розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.
Критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.
Відповідно до Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України (далі - Положення № 500), затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року № 500, Міністерство аграрної політики та продовольства України є головним розпорядником бюджетних коштів за бюджетними призначеннями.
З аналізу наведених норм вбачається, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не є органом, який здійснює дії щодо нарахування та виплати компенсації, а лише проводить розподіл коштів між регіонами в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України.
В свою чергу розпорядником бюджетних коштів у регіоні за бюджетною програмою 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними», в даному випадку, є Департамент агропромислового розвитку Одеської обласної державної адміністрації. 
Як зазначено скаржником в касаційній скарзі та вбачається з матеріалів справи, на погашення кредиторської заборгованості, яка утворилась на 01.01.2013 року та відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України  від 27.12.2013 року № 722 «Про розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними», розподілом відкритих асигнувань від 27.12.2013 року № 1415 спрямовано асигнування Департаменту агропромислового розвитку Одеської обласної державної адміністрації для подальшого перерахування одержувачам. 
Також, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 року № 277, розподілом відкритих асигнувань від 01.08.2014 року № 534 на погашення кредиторської заборгованості спрямовано асигнування Департаменту агропромислового розвитку Одеської обласної державної адміністрації для подальшого перерахування одержувачам.
Станом на 01.01.2015 року кредиторська заборгованість за вказаною програмою за Департаментом агропромислового розвитку Одеської обласної державної адміністрації становила 16512350,2 грн., зокрема перед ФГ «Княжиця» - 241600 грн.
В свою чергу, Мінагрополітики не уповноважене контролювати дії Департаменту агропромислового розвитку Одеської обласної державної адміністрації стосовно спрямування бюджетних коштів Управлінню агропромислового розвитку Татарбунарської районної держадміністрації, для подальшого чинення дій щодо перерахування бюджетних коштів із власного реєстраційного рахунка на поточні рахунки суб'єктів господарювання, відкриті в банках.
Так, згідно з положеннями статті 7 Бюджетного кодексу України визначено, що одним з головних принципів бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
Згідно абз. 2 частини 2 статті 57 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов'язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов'язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.
Водночас, Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» та Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» кошти за програмою КПКВК 2801350 «Державна підтримка хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» на погашення кредиторської заборгованості не виділялись.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Міністерством аграрної політики та продовольства України неодноразово вчинялися дії спрямовані на погашення позивачу існуючої заборгованості. Зокрема, Мінагрополітики неодноразово зверталось з листами до Міністерства фінансів України з пропозицією передбачити кошти на зазначені цілі (листи від 23.01.2015 № 37-21-2-10/780, від 18.05.2015 № 37-21-2-10/7584, від 05.06.2015 № 37-21-10/9177), та при формуванні проекту бюджету на 2016 рік (лист від 31.08.2015 № 37-21-2-10/14536), проте пропозиції Мінагрополітики враховані не були.
Таким чином, Мінагрополітики як головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми, спрямовано бюджетні кошти на погашення кредиторської заборгованості ФГ «Княжиця», як суб'єкту господарювання, який займається виноградарством, а також вчинялися дії щодо звернення до Міністерства фінансів з проханням передбачити кошти на вищезазначені цілі, а тому колегія суддів вважає, що Мінагрополітики виконано передбачені чинним законодавством обов'язки, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Міністерства щодо невиплати коштів на погашення кредиторської заборгованості.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що   мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.   
У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.   
За таких обставин,   коли суди   попередніх інстанцій   повно і правильно встановили обставини справи, але допустили порушення норм матеріального та процесуального права, їх рішення підлягають скасуванню з постановленням нового - про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 
Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України - задовольнити.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року - скасувати.
У позові Фермерського господарства "Княжиця" до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Управління агропромислового розвитку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Управління Державної казначейської служби України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.
  
   Судді: