ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
іменем   України

"05" квітня 2017 р.                               м. Київ                                      К/800/44640/15 

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Калашнікової О. В., Кравцова О. В., 
при секретарі судового засідання: Гуловій О. І.,
за участю представника відповідача: Піддубняка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15  вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (далі - ТОВ "АТБ-МАРКЕТ") звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення №  110080000/2014/100170/1 від 22 липня 2014 року, №  110080000/2014/100183/1 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/100173/1 від 23 липня 2014 року,                                                     №    110080000/2014/100182/1 від 29 липня 2014 року про коригування митної вартості товарів;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110080000/2014/00211 від 22  липня 2014  року, №  110080000/2014/00227 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/00215 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/00226 від 29  липня 2014 року.
В мотивування позовних вимог зазначає, що за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, посадовими особами Дніпропетровської митниці ДФС відмовлено позивачу у прийнятті вантажних митних декларацій та відповідно оформлено картки відмови № 110080000/2014/00211 від 22  липня 2014 року, №  110080000/2014/00227 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/00215 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/00226 від 29  липня 2014 року.
Разом з цим, застосувавши інший метод визначення митної вартості товарів ніж заявлений ТОВ "АТБ-МАРКЕТ", відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №  110080000/2014/100170/1 від 22 липня 2014 року, №  110080000/2014/100183/1 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/100173/1 від 23 липня 2014 року,                                                      № 110080000/2014/100182/1 від 29 липня 2014 року, підставою для прийняття яких, на думку контролюючого органу, сприяла відсутність в документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Позивач вказує, що на підтвердження правомірності митної вартості товару, яка в свою чергу, складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування і страхування, декларантом надано суб'єкту владних повноважень всі необхідні документи, перелік яких обумовлений частиною другою статті 53 Митним кодексом України.
Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають чинному законодавству відносно порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості, ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" звернулось до суду з вимогою про скасування рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови у прийнятті митної декларації.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18  березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15  вересня 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
У своїй касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В свою чергу, представник Дніпропетровської митниці ДФС у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.
Касаційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 серпня 2012 року між позивачем та компанією Partner in Pet Food Hungaria Kft (Угорщина) укладено контракт № 1954-PF/HU на постачання продукції, у відповідності до якого останній зобов'язується поставити товар позивачу, який, в свою чергу, зобов'язаний прийняти та оплатити його на умовах, визначених цим контрактом. 
Згідно з пунктом 1.2 договору № 1954-PF/HU від 10 серпня 2012 року товар, що постачається, має бути виготовлений та поставлений партіями у повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними у додатках та специфікаціях до цього контракту, які є його невід'ємною частиною.
На виконання умов вищенаведеного зовнішньоекономічного договору компанією Partner in Pet Food Hungaria Kft здійснено поставку товару, а саме: 
- 22 липня 2014 року - продукти, що використовуються для годівлі домашніх тварин - готовий консервований корм для котів та собак, розфасований для роздрібної торгівлі у ж/б з вмістом менше 10 мас. % крохмалю, без вмісту молочних продуктів, загальна чиста вага нетто 17429,76 кг/нетто з первинною упаковкою 19423,3 кг. Виробник - Partner in Pet Food Hungaria Kft. Країна виробництва - HU (Угорщина). Торговельні марки: "Cat&Go", "Reno";
- 23 липня 2014 року - продукти, що використовуються для годівлі домашніх тварин - готовий консервований корм для котів, розфасований для роздрібної торгівлі по 100 г з вмістом глюкози 0,015 % без вмісту крохмалю та молочних продуктів, загальна чиста вага нетто 17740,80 кг/нетто з первинною упаковкою 18273,02 кг. Виробник - Partner in Pet Food CZ s.r.o.. Країна виробництва - CZ (Чеська Республіка). Торговельна марка: "Cat&Go";
- 29 липня 2014 року - продукти, що використовуються для годівлі домашніх тварин - готовий сухий корм для котів ТМ "Cat&Go", розфасований для роздрібної торгівлі по 400 г, з вмістом понад 30 мас. % крохмалю, без вмісту молочних продуктів, загальна чиста вага нетто 15552 кг/нетто з первинною упаковкою 15979,68 кг. Виробник - Partner in Pet Food Hungaria Kft. Країна виробництва - HU (Угорщина). Торговельна марка: "Cat&Go";
- 29 липня 2014 року - продукти, що використовуються для годівлі домашніх тварин - готовий консервований корм для котів та собак, розфасований для роздрібної торгівлі у ж/б з вмістом менше 10 мас. % крохмалю, без вмісту молочних продуктів, загальна чиста вага нетто 17768,16 кг/нетто з первинною упаковкою 19696,03 кг. Виробник - Partner in Pet Food Hungaria Kft. Країна виробництва - HU (Угорщина). Торговельні марки: "Cat&Go", "Reno".
З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем подано до Дніпропетровської митниці ДФС вантажні митні декларації №  110080000/2014/117253 від 21 липня 2014  року, №  110080000/2014/117438 від 23 липня 2014  року, №  110080000/2014/118061 від 29 липня 2014  року та №  110080000/2014/118008 від 29 липня 2014  року, в яких митна вартість товару була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, тобто за ціною договору.
В підтвердження митної вартості товару до кожної вищенаведеної декларації додано відповідні товаросупровідні документи: контракт № 1954-PF/HU від 10 серпня 2012 року; додаткові угоди (специфікації) до контракту №  34 - № 37 фірми Partner in Pet Food Hungaria Kft та інвойси №  PSI-2014/17433 від 15 липня 2014 року (специфікація № 34), № PSI-2014/18173 від 22 липня 2014  року (специфікація № 35), № PSI-2014/17571 від 17 липня 2014  року (специфікація № 36), № PSI-2014/18172 від 22 липня 2014 року (специфікація №  37); міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №  538599 від 15 липня 2014 року, № 371938 від 17 липня 2014 року, б/н від 22 липня 2014  року, №  372010 від 22 липня 2014 року; декларації відповідності та якості;  сертифікати про походження; договори на перевезення вантажу; рахунки-проформи; калькуляції транспортних витрат; Генеральний договір страхування № 043.0340068.2 від 12 квітня 2012 року; заявки на перевезення; заяви на страхування № 3206 від 16 липня 2014 року, № 3225 від 17 липня 2014 року, №  3237 від 22 липня 2014 року, № 3246 від 22 липня 2014 року; декларації країн експорту; пакувальні листи; заявки на перевезення. 
Так, заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №  110080000/2014/117253 від 21 липня 2014  року згідно зі специфікацією № 34 від 09 липня 2014 року на умовах поставки FCA HU Sopronhorpacs (Шопронхорпач) склала загальну суму 11348,05 Євро (178793,19 грн.), у тому числі ціна товару - 9916,99 Євро (156246,30 грн.).
Заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №  110080000/2014/118061 від 29 липня 2014  року згідно зі специфікацією №  35 від 09 липня 2014 року на умовах поставки FCA HU Dombovar (Домбовар) склала загальну суму 12769,42 Євро (203514,82 грн.), у тому числі ціна товару - 11352,96 Євро (180939,70 грн.).
Заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №  110080000/2014/117438 від 23 липня 2014  року згідно зі специфікацією №  36 від 09 липня 2014 року на умовах поставки FCA CZ Veseli nad Luznici (Веселі над Лужници) склала загальну суму 24165,30 Євро (381220,76 грн.), у тому числі ціна товару - 22708,22 Євро (358234,55 грн.).
Заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №  110080000/2014/118008 від 29 липня 2014  року згідно зі специфікацією №  37 від 14 липня 2014 року на умовах поставки FCA HU Sopronhorpacs (Шопронхорпач) склала загальну суму 10639,99 Євро (169576,64 грн.), у тому числі ціна товару - 9226,37 Євро (147046,81 грн.).
Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у вищевказаних митних деклараціях, Дніпропетровська митниця ДФС запропонувала позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: 
-           виписку із бухгалтерської документації;
          -           висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, на дану поставку;
-           переклади сертифіката про походження товару;
          -            каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Однак, декларантом повідомлено контролюючий орган про те, що перелічені під час консультації документи надати у десятиденний термін  немає можливості.
Внаслідок перевірки здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної      вартості товарів №  110080000/2014/100170/1 від 22  липня 2014 року, №  110080000/2014/100183/1 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/100173/1 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/100182/1 від 29 липня 2014 року, відповідно до яких митну вартість визначено із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів. 
Таким чином, прийняття Дніпропетровською митницею ДФС оскаржуваних рішень слугувало збільшенням митних платежів, внаслідок чого:
- за рішенням №  110080000/2014/100170/1 від 22  липня 2014 року загальну митну вартість товару скориговано з 11348,05 Євро до 12329,91 Євро;
- за рішенням №  110080000/2014/100183/1 від 29 липня 2014 року загальну митну вартість товару скориговано з 12769,42 Євро до 13897,52 Євро;
- за рішенням №  110080000/2014/100173/1 від 23 липня 2014 року загальну митну вартість товару скориговано з 24165,30 Євро до 26715,15 Євро;
- за рішенням №  110080000/2014/100182/1 від 29 липня 2014 року загальну митну вартість товару скориговано з 10639,99 Євро до 11845,19 Євро.
Зі змісту оскаржуваних рішень контролюючого органу   вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), оскільки відсутні у документах усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до умов поставки до ціни угоди не включено витрати на транспортування і страхування. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості, тобто не зазначені у вантажних митних деклараціях.
Коригування митної вартості слугувало підставою для оформлення карток відмов у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  110080000/2014/00211 від 22  липня 2014 року, №  110080000/2014/00227 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/00215 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/00226 від 29  липня 2014 року.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку про  доведення відповідачем як суб'єктом владних повноважень правомірність своїх дій щодо застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товару, ніж заявлений декларантом у вантажних митних деклараціях №  110080000/2014/117253 від 21 липня 2014  року, №  110080000/2014/117438 від 23 липня 2014  року, №  110080000/2014/118061 від 29 липня 2014  року та №  110080000/2014/118008 від 29 липня 2014  року.
Зазначена позиція була підтримана і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.
Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.
Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
В силу статті 49 Митного кодексу України   митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Приписами статті 53 Митного кодексу України обумовлено, що   у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:
- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи   будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України    вбачається, що  законодавством    передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положень  статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у  статті 8 Митного кодексу України   принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.
В силу частини третьої  статті 53 Митного кодексу України    у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10  календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1)  основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ)  резервний. 
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод  - за ціною договору (вартість операції). 
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. 
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.
Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України  орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій  - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З матеріалів справи вбачається, що вартість задекларованого товару підтверджується додатковими угодами (специфікаціями) до контракту № 34 - №  37 фірми Partner in Pet Food Hungaria Kft та інвойсами №  PSI-2014/17433 від 15 липня 2014 року (специфікація № 34), № PSI-2014/18173 від 22 липня 2014  року (специфікація № 35), № PSI-2014/17571 від 17 липня 2014  року (специфікація №  36), № PSI-2014/18172 від 22 липня 2014 року (специфікація №  37).
Разом з цим, слід зауважити, що згідно з пунктом 5.1 зовнішньоекономічного контракту від №1954-PF/HU від 10 серпня 2012 року, якість товару повинна відповідати вимогам, зазначеним у додатках та/або специфікаціях, а також вимогам, які зазвичай пред'являються до якості даного виду товару та підтверджується відповідними документами. В наданих до митного оформлення специфікаціях № 34, № 35, №  36 від 09  липня 2014 року та №  37 від 14 липня 2014 року відсутні будь-які вимоги щодо якісних характеристик товарів.
Проте, декларантом до вантажних митних декларацій було надано сертифікати про походження і декларації відповідності та якості та висновок  експерта Дніпропетровської ТПП № ГО-4437/1 від 25 вересня 2014 року.
Зі змісту оскаржуваних рішень контролюючого органу   вбачається, що згідно з умовами поставки до ціни угоди не включено витрати на транспортування і страхування. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості, тобто не зазначені у вантажних митних деклараціях.
У відповідності до укладеного зовнішньоекономічного договору № 1954-PF/HU від 10 серпня 2012 року та специфікацій до нього № 34, № 35, № 36, № 37, поставка товару здійснювалась з Угорщини на умовах FCA HU Sopronhorpacs, FCA HU Dombovar (Домбовар), а також з Чехії на умовах FCA CZ Veseli nad Luznici.
З урахуванням умови поставки FCA, що насамперед передбачає зобов'язання продавця здійснити постачання товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.
Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження і розвантаження товару у такому місці.
Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару.
За таких обставин, орган доходів і зборів має права вимагати від декларанта документи пов'язані зі здійсненням транспортування та страхуванням товару, оскільки вони не включені у ціну товару за інвойсами та специфікаціями.
З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2013 року між позивачем та Приватним підприємством "Транс Логістік" (далі - ПП "Транс Логістік") укладено договір № 643 стосовно перевезення вантажу.
Так, 08 липня 2014 року та 18 липня 2014 року позивачем подано заявки №  А11-618 та № А11-515 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, внаслідок чого на підставі раніше укладеного між ПП "Транс Логістік" та ФО-П ОСОБА_2 договору № 10/04 від 10 квітня 2013 року про надання послуг з транспортного обслуговування, останнім перевезено товар згідно зі специфікацією № 34 від 09  липня 2014 року з міста Шопрохорпач (Угорщина) до міста Дніпропетровська (транспортний засіб НОМЕР_5/НОМЕР_6), а також у відповідності до специфікації № 35 від 09  липня 2014 року з міста Домбовар (Угорщина) до міста Дніпропетровська (транспортний засіб НОМЕР_7/НОМЕР_8).
Разом з цим, 08 липня 2014 року позивачем подано й іншу заявку №  А10-670 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, внаслідок чого на підставі договору № 7/13/UA від 21 листопада 2013 року укладеного між ПП  "Транс Логістік" та ТОВ "Фарвег-Прім",  який в свою чергу, на підставі договору надання транспортно-експедиційних послуг № 16/14 від 10 червня 2014 року, укладеного останнім з ТОВ "НПП "Техно-Консалт"", перевезено товар згідно зі специфікацією № 36 від 09 липня 2014 року з міста Веселі над Лужниці (Чехія) до міста Дніпропетровська (транспортний засіб НОМЕР_2/НОМЕР_3).
Також 15 липня 2014 року позивачем подано заявку №  А11-618 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, внаслідок чого на підставі раніше укладеного між ПП "Транс Логістік" та ФО-П ОСОБА_3 договору № 5 від 24 лютого 2014 року про надання послуг з транспортного обслуговування, останнім перевезено товар згідно зі специфікацією № 37 від 14  липня 2014 року з міста Шопрохорпач (Угорщина) до міста Дніпропетровська (транспортний засіб НОМЕР_1/НОМЕР_4).
Витрати на транспортування підтверджено:
- заявками на перевезення №  А11-618 від 08 липня 2014 року, №  А10-670 від 08 липня 2014 року, №  А11-618 від 15 липня 2014 року, № А11-515 від 18  липня 2014 року, якими визначена вартість перевезення за весь маршрут руху;
- рахунками-проформами на транспортні послуги від 15 липня 2014 року, від 17 липня 2014 року та від 22 липня 2014 року, видані ПП "Транс Логістік", у відповідності до яких визначена вартість транспортних послуг з перевезення вантажу до пункту перетину кордону, вартість перевезення по території України та експедиторські послуги по всьому маршруту, що в цілому вартість перевезення відповідає вартості, погодженій та визначеній в заявках на перевезення;
- калькуляцією витрат на доставку вантажу б/н від 15 липня 2014 року, б/н від 22 липня 2014 року, б/н від 17 липня 2014 року,  б/н від 22 липня 2014 року,  а також актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1540 від 30  червня 2014 року.
Крім цього, в матеріалах справи містяться міжнародні автотранспортні накладні (СМR) №  538599 від 15 липня 2014 року, № 371938 від 17 липня 2014  року, б/н від 22 липня 2014  року, № 372010 від 22 липня 2014 року, якими підтверджується, що фактичне перевезення товару за наступними митними деклараціями здійснено саме: ФО-П ОСОБА_2, ФО-П ОСОБА_3 та ТОВ  "НПП "Техно-Консалт"".
Слід зазначити, що у своїх запереченнях до касаційної скарги Дніпропетровською митницею ДФС вказано про ненадання до органу доходів і зборів договорів з безпосередніми перевізниками під час митного оформлення, а також під час гарантійних зобов'язань, однак безпосередньо в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, а також в переліку документів в картках відмови у митному оформлення товару зазначено всі вищенаведені укладені договори з перевізниками, що свідчить про прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вищевказаних документів. 
Витрати ж на страхування підтверджуються матеріалами справи, зокрема, заявами на страхування № 3206 від 16 липня 2014 року, № 3247 від 22 липня 2014 року, № 3225 від 17 липня 2014 року, № 3246 від 22 липня 2014 року, а також Генеральним договором страхування № 043.0340068.2 від 12 квітня 2012  року, які також були надані під час митного оформлення, що підтверджується оскаржуваними рішеннями та картками відмови.
Судами попередніх інстанцій вказано, що Дніпропетровською митницею ДФС обґрунтовано свої рішення тим, що у наданих до митного оформлення документів не достатньо даних для підтвердження митної вартості заявленої позивачем, а саме: за одним й тим самим контрактом виявлено падіння рівня фактурної вартості за однаковими товарними позиціями.
З цього приводу колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин даної справи; він стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам по собі не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.
Отже, правові акти суб'єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів може бути ухвалене лише, ґрунтуючись на доказах у справі, а такими доказами є, передусім, документи, додані до вантажної митної декларації.
З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п'ятої статті  58 Митного кодексу України, в яких вказано, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України надано право суду касаційної інстанції скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає необхідним їх судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги. 
Керуючись статтями 167, 221, 223, 229, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" задовольнити.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18  березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15  вересня 2016 року у цій справі скасувати.
          Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови у прийнятті митної декларації задовольнити.
          Визнати протиправними та скасувати рішення №  110080000/2014/100170/1 від 22 липня 2014 року, №  110080000/2014/100183/1 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/100173/1 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/100182/1 від 29 липня 2014 року про коригування митної вартості товарів.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110080000/2014/00211 від 22  липня 2014 року, №  110080000/2014/00227 від 29 липня 2014 року, №  110080000/2014/00215 від 23 липня 2014 року, №  110080000/2014/00226 від 29  липня 2014 року.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                      М. І. Смокович 
Судді                                                                                          О. В. Калашнікова
 О. В. Кравцов