ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р.                                   м. Київ                              К/800/49569/15 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                                      Кравцова О.В., 
суддів                                                                 Єрьоміна А.В.,
                                                                            Сороки М.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, - 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року ОСОБА_2 (надалі також позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області (надалі - відповідач, Управління), в якому просив:
визнати протиправними дії Управління щодо відмови здійснити позивачу перерахунок пенсії відповідно до статей 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача здійснити збільшення його пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 27 квітня 2015 року.
Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив судові рішення скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення позовних вимог.
Управління надіслало заперечення на касаційну скаргу, в яких просило в задоволенні скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Враховуючи положення частини другої статті 220 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд судового рішення в межах касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 травня 2014 року позивач звернувся до Управління із заявою про призначення йому пенсії за віком і з 4 червня 2014 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Розмір пенсії за віком позивачу визначено відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Також позивачу призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідно до статей 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
27 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про збільшення розміру його пенсії відповідно до частини другої статті 56 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку.
Управління листом від 3 червня 2015 року № 1668-02/2011 відмовило позивачу у задоволенні заяви, обґрунтовуючи відсутністю у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку на 10 років,  встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Не погодившись із рішенням Управління, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що Управління не мало правових підстав для задоволення заяви позивача у зв'язку з тим, що призначення та виплата пенсії ОСОБА_2 за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.
Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.
З 4 червня 2016 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Відповідно до частини другої статті 27 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.  
Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом № 796-ХІІ.
Відповідно до статті 57 Закону № 796-ХІІ в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом № 1058-IV. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.                      
Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.
У зв'язку з цим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ.
Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.    
Дана правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07), 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15), від 20 вересня 2016 року (справа № 1601/12900/12).
Із наведеного випливає, що суди попередніх інстанцій неправильно витлумачили положення законів № 796-ХІІ і № 1058-ІV, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача.
Оскільки обставини справи судами встановлені повно і правильно, але допущено порушення норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати прийняті судами рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, оскільки позивач має право на збільшення пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII, починаючи з часу звернення до відповідача з відповідною заявою (27 квітня 2015 року).
Згідно з частиною другою та третьою статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 229 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 222, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області щодо відмови здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії відповідно до статей 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 квітня 2015 року.
Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді