ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р.                    м. Київ                                        К/800/66198/14 

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: | Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Мороз Л.Л.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області 
на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року 
та ухвалу       Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014
                       року 
у справі          №817/1223/14 
за позовом     Комунального автотранспортного підприємства 1728 
до                    Державної фінансової інспекції в Рівненській області,
треті особи:  1) Житлово - комунальне підприємство "Перспективне", 
                      2) Житлово - комунальне підприємство "Санком-Рівне", 
                      3) Житлово - комунальне підприємство "Західне", 
                      4) Житлово - комунальне підприємство "Паркове", 
                      5) Житлово - комунальне підприємство "Центральне", 
                      6) Житлово - комунальне підприємство "Галицьке", 
                      7) Житлово - комунальне підприємство "Сонячне", 
                      8) Житлово - комунальне підприємство "Покровське", 
                      9) Житлово - комунальне підприємство "Промислове", 
                      10) Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг, 
                      11) КП РМР "Спец комбінат ритуальна служба", 
                      12) ДКП "Міське об'єднаня парків культури та відпочинку м.Рівного",     
                      13) Комунальне підприємство "Міськсвітло", 
                      14) Рівненський міський трест зеленого господарства  
про                 визнання протиправними та скасування пунктів вимог,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Комунальне автотранспортне підприємство 1728 звернулося до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимог. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне", ЖКП "Західне", ЖКП "Центральне", ЖКП "Паркове", ЖКП "Галицьке", ЖКП "Сонячне", ЖКП "Перспективне", ЖКП "Покровське", ЖКП "Промислове", Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг, КП РМР "Спецкомбінат-ритуальна служба", Парк культури, КП "Міськсвітло", КП "Рівненський міський трест зеленого господарства".
Позивач просив суд визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3, 4 вимоги Державної фінансової інспекції у Рівненській області "Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень" № 17-06-17/2667 від 31.03.2014 року.
Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, позов задоволено повністю.
Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що законність та обґрунтованість вимог Державної фінансової інспекції в Рівненській області, зазначених у п.п. 2, 3, 4 вимоги №17-06-17/2667 від 31.03.2014 року "Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень" не підтверджується наявними у справі доказами та приписами зазначених норм матеріального права, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.
           Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.
           Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.02.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області складено акт №17-06-06/11 про результати проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності КАТП 1728 за період 01.10.2011 року по 31.12.2013 року. 
На підставі акта ревізії №17-06-06/11 від 28.02.2014 року, Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області 31.03.2014 року було направлено на адресу КАТП 1728 вимогу №17-06-17/2667 від 31.03.2014 року згідно якої зобов'язано:
1. опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб в тому числі шляхом звільнення із займаних посад.
2. Вжити заходів (відобразити в бухгалтерському обліку та стягнути з отримувача послуг із захоронення побутових відходів стосовно яких безоплатно надано КАТП 1728 послуги) забезпечити надходження на рахунок КАТП 1728 недоотриманих коштів від ТОВ «Санком-Рівне» в сумі 1511844,26 грн. 
3. Вжити заходів (відобразити в бухгалтерському обліку та стягнути з отримувачів послуг із захоронення побутових відходів стосовно яких безоплатно надано КАТП 1728 послуги) забезпечити надходження на рахунок КАТП 1728 недоотриманих коштів від ЖКП «Західне» в сумі 2152,22 грн., ЖКП «Центральне» в сумі 3433,63 грн., ЖКП «Паркове» в сумі 3821,66 грн., ЖКП «Галицьке» в сумі 5775,36 грн., ЖКП «Покровське» в сумі 8148,67 грн., ЖКП «Промислове» в сумі 4002,14 грн., ЖКП «Сонячне» в сумі 1682,97 грн., ЖКП «Перспективне» в сумі 2409,40 грн., ПП «ВВ» в сумі 166,94 грн., Рівненське шляхово-експлуатаційне утримання автомобільних доріг в сумі 15286,71 грн., КП РМР «Спецкомбінат - ритуальна служба» в сумі 5188,80 грн., Парк культури в сумі 415,10 грн., КП «Міськсвітло» в сумі 5518,17 грн., КП «Рівненський міський трест зеленого господарства» в сумі 3041,08 грн. 
4. Вжити заходів (відобразити в бухгалтерському обліку та стягнути з отримувача послуг із захоронення побутових відходів стосовно яких безоплатно надано КАТП 1728 послуги), забезпечити надходження на рахунок КАТП 1728 недоотриманих коштів від КП «Рівненський міський трест зеленого господарства» в сумі 23529,52 грн.
Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Відповідно до п.1 Положення про Державну фінансову інспекцію України (затверджене Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Згідно пп.4 п.4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Відповідно до п.6 Порядку Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Згідно пп.4 п.4 Положення Держфінінспекція, зокрема, звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надана можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Виходячи з наведеного у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №21-40а14 та 13 травня 2014 року №89а14.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
Колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг дають підстави для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело     до неправильного вирішення справи.
Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але при прийнятті рішень порушили норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, які підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,  
П О С Т А Н О В И Л А:
         Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області - задовольнити.
         Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014                        року у справі №817/1223/14 -скасувати.
Ухвалити нове рішення у справі.
У задоволені позову Комунального автотранспортного підприємства 1728 -  відмовити.
           Постанова може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді