Головуючий у 1 інстанції - Гусинський М.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
   
 У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
"11" серпня 2011 р.           справа №2а-436/09/0544 
приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Юрченко В.П. 
суддів  Старосуда М.І. ,  Чебанова О.О. 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови по справі № 2-а-436/09/0544                                                                                                                                                                                              за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Слов’янської міської ради, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання  протиправними дій та стягнення недоплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення  нею трирічного віку,                                                                                                                         
                                                           
В С Т А Н О В И Л А :

    Постановою Слов’янського  міськрайонного  суду Донецької області від 3 червня  2009 року частково задоволено позов ОСОБА_2 Суд першої інстанції  визнав неправомірною відмову відповідача у виплаті допомоги  в розмірі, встановленому ст.15 Закону України «Про  державну допомогу  сім*ям з дітьми» на  двох  дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов*язав відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги за  період з 07.11.2007 по 31.12.2007 року. В  іншій частині позову відмовлено в зв’язку з пропуском позивачем річного строку звернення до  суду, та з підстав необґрунтованості.
   Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2010 року постанову  суду першої інстанції змінено, в абзаці другому дату «7 листопада 2007  року» змінено  на «9 липня 2007 року». Абзац третій, четвертий постанови суду першої інстанції викладено  в такій редакції: ««Зобов’язати Управління праці та соціального захисту населення Слов’янської міської ради Донецької області здійснити перерахунок та виплату  на користь ОСОБА_2 допомогу по  догляду за дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 до  досягнення ними трирічного віку в  розмірі прожиткового  мінімуму на  дитину до  шести років за рахунок коштів  Державного бюджету України за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року з  урахування фактично виплачених сум». В іншій частині постанову суду першої  інстанції залишено без змін.
      21.06.2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою   ухвалення додаткової  постанови. На обґрунтування доводів заяви зазначено, що відповідачем не виконано зазначену постанову  суду апеляційної інстанції, оскільки допомога призначається УПСЗН  автоматизовано за допомогою програмного комплексу та ручний розрахунок не здійснюється. Крім того, зазначено, що  програмний комплекс розроблено інформаційно-обчислювальним  центром Міністерства соціального захисту  населення України без будь-якої можливості вносити до неї зміни.
      Колегія суддів, розглянувши  заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 приходить до висновку, що вона задоволенню не  підлягає з таких підстав.
      Підстави для прийняття додаткового  рішення є обставини визначені статтею 168 КАС України, відповідно до якої, - Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Жодної з наведених підстав заявником не наведено  та не доведено. Фактично заявник просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення, що також неможливо, оскільки судом апеляційної інстанції  обрано  інший спосіб захисту без проведення  розрахунку суми виплати. Будь-яке  інше рішення буде фактично зміною  судового рішення, що не передбачено діючими нормами права.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що  відповідно до статті 124 Конституції України – судові рішення ухвалюються іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України. Вказаний конституційний  принцип  знайшов відображення в принципах адміністративного судочинства України, і за невиконання судового рішення, яке набрало законної сили,  передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст. 382 КК України. Жодним  нормативно-правовим актом України та міжнародними  документами не передбачено звільнення будь-кого  від виконання судового  рішення, якщо воно викладено  не так, як  визначають підзаконні нормативно-правові акти   та внутрішній  порядок роботи  державного органу, в  даному випадку УПСЗН Словянської міської ради.
Судовим рішення зобов’язано відповідача здійснити  перерахунок та виплату  коштів з урахуванням фактично виплачених сум. Жодних перешкод для виконання судового  рішення заявником та відповідачем суду апеляційної інстанції не надано. 
З таких підстав, колегія суддів  приходить до висновку, що заява ОСОБА_2  не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для прийняття додаткового рішення.
На підставі викладеного,  керуючись ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України,                              
                                                                  
                                                          У Х В А Л И Л А:
          
Відмовити ОСОБА_2 в ухвалені додаткового рішення по справі №  2-а-436/09/0544                                                                                                                                                                                              за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Слов’янської міської ради  про визнання  протиправними дій та стягнення недоплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення  нею трирічного віку.
Ухвала суду  апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

          Колегія суддів:                                                                      В.П.Юрченко

                                                                                                 ОСОБА_5

                                                                                             ОСОБА_6