ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

 22 липня 2016 року                               м. Київ                    справа № 800/187/16 
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді     Мороз Л.Л. - (суддя-доповідач),
суддів                              Горбатюка С.А.,
                                        Донця О.Є.,
                                        Леонтович К.Г.,
                                        Чалого С.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Слободян О.М.,
позивача ОСОБА_4,
представника відповідача Білопольської Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення,
                                                                                                              ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.03.2016 року про надання рекомендації на переведення судді Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_4 на посаду судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури переведення суддів, обраних безстроково, у випадку ліквідації судів, встановленої Законом України «Про судоустрій і статус суддів», порушує його конституційні гарантії, встановлені статтею 33 Конституції України, суперечить конституційним гарантіям незалежності суддів, суперечить КЗпПУ, що гарантує збереження за працівником робочого місця у випадку реорганізації установи. Також, ОСОБА_4 зазначає, що при прийнятті рішення відповідачем не було враховано, що вона з дитинства проживає у Херсоні, близько 30 років пропрацювала на посаді судді Дніпровського районного суду м. Херсона та за час роботи не мала жодного дисциплінарного стягнення та будь-яких зауважень до якості роботи. 
Представник відповідача позов не визнав, зазначила, що ВККСУ, приймаючи оскаржуване рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що наказом начальника відділу юстиції Херсонського облвиконкому від 22.06.1987 року № 08-2/23 ОСОБА_4 була призначена на посаду народного судді Дніпровського районного народного суду міста Херсона.
Рішенням Херсонської обласної ради народних депутатів від 06.04.1990 року № 32 ОСОБА_4 була обрана на посаду судді Дніпровського районного народного суду міста Херсона.
Постановою Верховної ради України від 20.04.2000 року № 1653-III ОСОБА_4 обрана безстроково на посаду судді Дніпровського районного суду міста Херсона.
Указом Президента України від 19.01.2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» відповідно до пункту 23 частини першої статті 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ліквідовано Дніпровський районний суд м. Херсона, Комсомольський районний суд м. Херсона, Суворовський районний суд м. Херсона; утворено Херсонський міський суд. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування.
ОСОБА_4 надала згоду на її переведення, що підтверджується її заявою про рекомендацію на переведення, форма якої затверджена Положенням про порядок переведення судді до іншого суду того самого рівня у випадку реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 23.10.2015 року № 68/зп-15.
При цьому, вказана форма, згідно Положення, заяви не передбачає зазначення конкретного суду, куди бажає бути переведеним суддя.
Між тим, ОСОБА_4 окремо зверталась до відповідача з проханням про сприяння переведення до Херсонського міського суду.
Рішенням ВККСУ від 21.03.2016 року суддю Дніпровського районного суду міста Херсона ОСОБА_4., обрану безстроково, рекомендовано для переведення на посаду судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області.
Рішення мотивоване тим, що ВККСУ дослідила інформацію щодо наявності вакантних посад у місцевих судах загальної юрисдикції, потребу в їх заповненні, результати перевірки відомостей стосовно судді ОСОБА_4 та у зв'язку з необхідністю забезпечення належної роботи Верхньорогачицького районного суду Херсонської області.
Також, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення в Херсонському міському суді були наявні вакантні посади судді.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 53 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який обіймає посаду безстроково, гарантується перебування на посаді судді до досягнення ним шістдесяти п'яти років, крім випадків звільнення судді з посади або відставки судді відповідно до цього Закону.
Суддю не може бути переведено до іншого суду без його згоди, крім переведення: 1) у разі реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду; 2) в порядку дисциплінарного стягнення.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВККСУ вносить подання про переведення судді відповідно до цього Закону.
Процедура переведення суддів, обраних безстроково, визначена частиною 1 статті 82 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої переведення судді, обраного безстроково, до іншого суду того самого рівня і спеціалізації здійснюється Президентом України за результатами конкурсу на заміщення вакантної посади судді, передбаченого статтею 73 цього Закону, на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Частина 2 вказаної статті передбачає, що переведення судді, обраного безстроково, до іншого суду того самого рівня може здійснюватись Президентом України без конкурсу тільки у випадку реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду.
Отже, за змістом наведених норм, ВККСУ вносить подання про переведення судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Проте, зазначений закон, зокрема стаття 82, яка регулює процедуру переведення судді, обраного безстроково, до іншого суду, не передбачає повноважень ВККС надавати рекомендації щодо переведення судді у випадку ліквідації суду, в якому він обіймає посаду, та наділяє лише Президента України повноваженнями щодо переведення таких суддів. 
Положенням про Адміністрацію Президента України, що затверджене Указом Президента України від 02.04.2010 року № 504/2010 (далі - Положення № 504) передбачено, що Адміністрація Президента України (далі - Адміністрація) є постійно діючим допоміжним органом, утвореним Президентом України відповідно до пункту 28 частини першої статті 106 Конституції України (пункт 1 Положення № 504).
Основними завданнями Адміністрації, як визначено пунктом 3 Положення № 504, є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.
Відповідно до підпунктів 8, 11 пункту 4 Положення № 504 Адміністрація відповідно до покладених на неї завдань опрацьовує і подає на підпис Президентові України проекти указів, розпоряджень Президента України, інших документів; опрацьовує внесені в установленому порядку пропозиції щодо утворення і ліквідації судів, першого призначення на посаду професійного судді, переведення суддів, звільнення суддів з посад.
Згідно підпункту 1 пункту 5 Положення № 504 Адміністрація для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку одержувати інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб.
До повноважень ВККСУ відповідно до пункту 1 частини 1 статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відноситься ведення обліку даних про кількість посад суддів у судах загальної юрисдикції, у тому числі вакантних. 
За наслідками аналізу вказаних норм колегія суддів приходить до висновку, що при переведенні судді, обраного безстроково, до іншого суду того ж рівня і спеціалізації без конкурсу у разі реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду не передбачається участь ВККСУ у процесі переведення, крім інформування Президента України про наявність вакантних посад суддів у судах загальної юрисдикції.
Отже, приймаючи оскаржене рішення, ВККСУ діяла не на підставі, поза межами повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для його скасування.
Крім того, на думку колегії суддів належить звернути увагу на те, що відповідно до положень п.п. 3.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Ліссабон, 10.07.1998 року) суддя, який займає посаду у суді, у принципі не може бути призначений на іншу суддівську посаду або о направлений у інше місце, навіть в порядку просунення по службі, без його на це волевиявлення. Виключення з цього принципу допускаються тільки у випадку, якщо перевід передбачений дисциплінарного стягнення, у випадку законної зміни судоустрою і у випадку тимчасового призначення для укріплення сусіднього суду, причому максимальна тривалість такого призначення повинна бути суворо обмежена у Законі, і при цьому не виключається можливість застосування положень статті 1.4 Хартії. 
Колегія суддів ще раз звертає увагу, що за змістом частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, окрім іншого, розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Як встановлено судом, позивач разом із сім'єю тривалий час проживає у м. Херсоні, понад 29 років пропрацювала на посаді судді Дніпровського районного суду м. Херсона, за час роботи не мала дисциплінарних стягнень. 
При прийнятті оскаржуваного рішення ВККСУ не звернула уваги на зазначені обставини, хоча у цьому рішенні, зокрема, вказано, що його прийнято за результатами перевірки відомостей стосовно судді ОСОБА_4
При вирішенні питання про переведення позивача до іншого суду у зв'язку із ліквідацією Дніпровського районного суду м. Херсона ВККСУ не було враховано бажання судді на переведення до Херсонського міського суду. 
ВККСУ на довела, що при розгляді питання про надання рекомендації на переведення позивача до іншого суду в зв'язку із ліквідацією Дніпровського районного суду м. Херсона, обговорювалось питання про його переведення до Херсонського міського суду, при наявності у ньому вакансій посад суддів та за умови, що позивач працює та проживає із сім'єю у місті Херсон.
Зі змісту рішення ВККСУ від 21.03.2016 року вбачається, що рекомендуючи перевести позивача до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області, ВККСУ обґрунтувала своє рішення також і необхідністю забезпечити належну роботу Верхньорогачицького районного суду Херсонської області.
Проте, вказане переведення не є тимчасовим, а тому не узгоджується із п.п. 3.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів».
Будь-яких обґрунтувань щодо неможливості переведення позивача до Херсонського міського суду ВККСУ не навела.
Таким чином, при прийнятті оскарженого рішення відповідач діяв без урахування критеріїв правомірності рішення, які встановлені частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оскільки ВККСУ, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірності свого рішення від 21.03.2016 року, яким рекомендовано суддю Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_4., обрану безстроково, для переведення на посаду судді  Верхньорогачицького районного суду Херсонської області, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається із квитанції від 22.03.2016 року № 0.0.5250815271, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 552 грн., що підлягає поверненню позивачу шляхом стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Керуючись статтями 18, 159-163, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.03.2016 року про надання рекомендації на переведення судді Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_4 на посаду судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області.
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) гривні.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: