ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року                              м. Київ                              К/800/68626/14 

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 по справі №814/647/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області, заступника начальника відділу перевірок платників податків управління податкового контролю Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області - Коцеруби О.М., заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області - Чадова О.В., державного податкового ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області - Філіпова І.П. про визнання протиправними бездіяльності і дій, зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 позовні вимоги задоволено в повному обсязі:
визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби, яка полягає у відсутності складення наказу про перенесення термінів проведення перевірки позивача на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 розділу II Податкового кодексу України для надання позивачу можливості відновити втрачені первинні документи; 
визнано протиправними дії посадових осіб відповідача Коцеруби О. М., Чадова О. В., Філіпова І. П. по складанню акта документальної позапланової виїзної перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 та по складанню висновку щодо непідтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариством з обмеженою відповідальністю «Инфинити», непідтвердження доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити» на суму 507376712,00грн., а також витрат на суму 493220564,00грн., податкових зобов'язань на суму 205994225,00грн. та податкового кредиту на суму 200842988,00грн. без дослідження первинних документів позивача; 
зобов'язано Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби утриматися від використання у своїй діяльності, а також утриматися від передачі іншим особам акту документальної позапланової виїзної перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953; 
зобов'язано Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби вилучити з відповідних баз даних (АС «Аудит», АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інших) інформацію про результати перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», викладену в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 та відновити у відповідних базах даних суми, задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Инфинити» по операціям за період з 21.03.2011 по 30.09.2012, а саме: податкового зобов'язання - 205994225,00грн., податкового кредиту - 200842988,00грн., валових витрат - 493220564,00грн. та валових доходів - 507376712,00грн.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову:
визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн.; 
визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 200399139,30грн.; 
зобов'язано Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області вилучити з Автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 щодо не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн., а також щодо не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 200399139,30грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2014 постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн. та визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 20039939,30грн. та прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, в решті рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду України від 09.12.2014 постанову Вищого адміністративного суду України від 25.03.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 відкрито касаційне провадження по даній справі. 
В касаційній скарзі Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 72.1.5 пункту 72.1 статті 72, статті 74 Податкового кодексу України, статей 7, 9, 86, 138, 159, 207 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивачем касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 в частині відмови у задоволенні позовних вимог не подавалася.
З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.
Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.03.2011 по 30.09.2012, за результатами якої складено акт від 17.01.2013 №164/22-200/37585953.
Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.
Задовольняючи позовні вимоги в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та про зобов'язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області вилучити з Автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта від 17.01.2013 №164/22-200/37585953, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідні висновки податкового органу зроблені безпідставно та підлягають виключенню з інформаційних баз даних. 
Проте, суд касаційної інстанції з такими висновками суду апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх помилковими з наступних підстав.
Відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
В свою чергу, висновки, викладені в акті податкового органу, складеного за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Актом перевірки не проводяться коригування показників податкового обліку платника податку. Керівник контролюючого органу оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків. 
Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо протиправності дій по складанню та включенню до актів перевірки будь-яких даних.
Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах,  які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Суди попередніх інстанцій встановили, що у період Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку за результатами якої внесено інформацію щодо непідтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, до автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит».
Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
З аналізу зазначених вище правових норм вбачається, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Дії щодо проведення Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.03.2011 по 30.09.2012 судом апеляційної інстанції не були визнані протиправними, таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області вилучити з Автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта від 17.01.2013 №164/22-200/37585953.
Враховуючи викладене та з огляду на положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України щодо перегляду судом касаційної інстанції судових рішень у межах касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про:
визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн.; 
визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок, не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 20039939,30грн.;
зобов'язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області вилучити з Автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 щодо не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн., а також щодо не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 200399139,30грн. - із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 229, 230, 232, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів - 
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області задовольнити. 
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 по справі №814/647/13-а скасувати в частині задоволення позовних вимог про: визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн.; 
визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області по зазначенню в акті перевірки від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 висновків щодо не підтвердження фактичної реалізації та постачання товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити», та як наслідок не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 200399139,30грн.; 
зобов'язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області вилучити з Автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та «Аудит» інформацію, внесену на підставі акта від 17.01.2013 №164/22-200/37585953 щодо не підтвердження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 507376712,00грн. та не підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 493220564,00грн., а також щодо не підтвердження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 193647211,08грн. та не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 200399139,30грн. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В решті позовних вимог постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013 по справі №814/647/13-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 239^1 Кодексу адміністративного судочинства України. 
                              Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

                               Судді:             __________________ Л.І. Бившева  

                                                       __________________ І.Я. Олендер