№ 5-5116 км 13 ПОСТАНОВА 14 липня 2016 року                                                                               м. Київ
 
Суддя Cудової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2012 року та на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року, 
 
                                               В С Т А Н О В И В:
 
Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено, за вказаною нормою кримінального закону, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна. 
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2008 року, ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2012 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 , порушує питання про перегляд зазначених вище судових рішень в касаційному порядку та ухвалення щодо нього виправдувального вироку.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого вважаю, що скаргу слід визнати такою, що не підлягає розгляду, з наступних підстав. 
Згідно з ч. 2 ст. 386 КПК України (1960 року) касаційні скарги на вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, і постановлені щодо них ухвали апеляційного суду, крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, можуть бути подані протягом трьох місяців після набрання ними законної сили. 
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 402 КПК України (1960 року), вказані рішення набирають законної сили негайно після оголошення ухвали апеляційного суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Пропущений строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 4 
ст. 386 КПК України (1960 року) може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 КПК України (1960 року).
Касаційна скарга подана засудженим ОСОБА_2 за межами зазначеного строку і питання про його відновлення в порядку, передбаченому ст. 353 КПК України (1960 року), не вирішено.
 Відповідно до вимог ч. 4 ст. 386 КПК України (1960 року) в разі подачі касаційної скарги з пропуском строку, встановленого частинами першою і другою ст. 386 КПК України, і при відсутності клопотання про його відновлення скаргу засудженого слід визнати такою, що не підлягає розгляду.  
Враховуючи викладене та керуючись ч. 4 ст. 386 КПК України (1960 року), п. п. 11, 15 розділу ХІ КПК України, – 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 визнати такою, що не підлягає розгляду.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     ОСОБА_1