ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2016 р.                               м. Київ                                        К/800/48219/15 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,
Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,
при секретарі Бруй О.Д.,  
розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Дрогобицька ОДПІ)
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року
у справі № 826/10755/15
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта»)
до Дрогобицької ОДПІ
про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

У червні 2015 року ПАТ «Укрнафта» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення від 22.05.2015 № 3530/23-00 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.
Позов мотивовано тим, що: Дрогобицька ОДПІ не є уповноваженим контролюючим органом у спірних правовідносинах; додаток № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 272 «Деякі питання стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу», яким затверджено форму оспорюваного рішення,  не було опубліковано в установленому порядку; наявність у держави зобов'язань перед ПАТ «Укрнафта» з повернення надміру сплачених коштів виключає можливість прийняття рішення відповідно до пункту 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК).
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015, позов задоволено.
Судові рішення зі спору мотивовані тим, що процедура з примусового погашення податкового боргу, передбачена пунктом 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК (який набрав законної сили 01.01.2015), не поширюється на спірний податковий борг ПАТ «Укрнафта», що виник у 2014 році. Також, за висновком судів, наявність у держави заборгованості перед позивачем щодо повернення помилково/надміру сплачених коштів виключає законність оспорюваного рішення Дрогобицької ОДПІ.
Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, Дрогобицька ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті у справі судові рішення та відмовити у даному позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає про законність прийняття оспорюваного рішення з огляду на наявність у платника податкового боргу з рентної плати понад 5 млн. грн., який виник у зв'язку з невиконанням платником обов'язку зі сплати самостійно визначених грошових зобов'язань. 
У запереченні на касаційну скаргу ПАТ «Укрнафта», посилаючись на наведене у позовній заяві мотивування, зазначає про правильність і обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій і просить залишити оскаржувані рішення без змін, а скаргу - без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги та поданих заперечень, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням з такого.
Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи з'ясовано, що у зв'язку з несплатою позивачем самостійно задекларованих грошових зобов'язань у 2014 році у ПАТ «Укранафта» утворився податковий борг з рентної плати, який станом на 22.05.2015 становив 93 475 300 грн.
Дрогобицькою ОДПІ було направлено платникові податкову вимогу від 02.09.2014 № 787-25 на податковий борг у розмірі 4 874 186,51 грн.
У процедурі з примусового погашення цього податкового боргу відповідачем було прийнято рішення від 22.05.2015 № 3530/23-00 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.
Вказані обставини установлені судами за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів та учасниками провадження не заперечуються.
Тимчасово, до 1 липня 2015 року, встановлено, що у випадках, коли податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у встановлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках, здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за умови, якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14.05.2015 року «Деякі питання стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу» тимчасово до 1 липня 2015 року стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу у випадках, передбачених пунктом 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК, здійснюється відповідно до Порядку стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1244 «Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» (Офіційний вісник України, 2011 р., №1, ст. 29; 2012 р., №7, ст. 3126), з урахуванням установлених зазначеним пунктом вимог та таких особливостей: 
- рішення контролюючого органу про стягнення готівки, яка належить платникові податків, приймається за формою згідно з додатком 1; 
- за результатами вилучення готівки складається акт за формою згідно з додатком 2. 
Пунктом 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК тимчасово, до 1 липня 2015 року, встановлено, що у випадках, коли податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у встановлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках, здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за умови, якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.
У таких випадках:
рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;
рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Керуючись наведеною нормою податкового Закону, суди попередніх інстанцій дійшли цілком об'єктивного висновку про те, що умовами прийняття контролюючим органом рішення про стягнення готівкових коштів у порядку цього законодавчого припису є сукупність таких обставин, а саме: наявність у платника податкового боргу понад 5 млн. грн., який виник внаслідок несплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань, та відсутність зобов'язань держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.
У той же час застосовуючи наведені правила оподаткування до спірних правовідносин, суди дійшли помилкового висновку про наявність у держави зобов'язань перед ПАТ «Укрнафта». При цьому суди послалися на заяви платника № 08.1.19/142 та № 18113/175 з вимогами повернути кошти за торгові патенти у загальній сумі 6871,78 грн. (а.с.12, 16), подані до контролюючого органу 25.03.2015 та 02.04.2015, а також на відповідь Дрогобицької ОДПІ, викладену в листі від 10.04.2015 № 2275/141/13-09-20-00-24, про неможливість повернення платникові  переплати по торговим патентам у зв'язку з  наявністю у ПАТ «Укрнафта» податкового боргу з рентної плати.
У даному разі приписи пункту 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК, який виключає можливість прийняття рішення про стягнення готівки за наявності зобов'язань держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань, слід застосовувати у системному зв'язку з пунктом 43.1 статті 43 ПК, в силу якого помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Таким чином, наявність у платника податкового боргу виключає можливість повернення такому платнику надміру сплачених грошових зобов'язань.
У той же час за правилами пункту 87.1 статті 87 ПК сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Аналізовані законодавчі приписи дають підстави для висновку про те, що у разі наявності у платника переплати з податкового платежу (крім надміру сплаченої  суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню), з одночасним існуванням у нього податкового боргу з іншого виду податку відповідна переплата підлягає погашенню лише шляхом її спрямування на оплату грошових зобов'язань (податкового боргу).
З огляду на те, що позивач до контролюючого органу із відповідною заявою не звертався, та з урахуванням заявочного характеру процедури зарахування наміру сплачених до бюджету коштів на оплату грошових зобов'язань (податкового боргу) з інших платежів, у розглядуваному випадку на момент прийняття Дрогобицькою ОДПІ оспорюваного рішення зобов'язань держави перед ПАТ «Укрнафта» з повернення коштів за торгові патенти у загальній сумі 6871,78 грн. не існувало.
Наведене виключає правильність наданої судами попередніх інстанцій правової оцінки обставин даної справи щодо недотримання Дрогобицькою ОДПІ вимог пункту 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК при винесенні оскаржуваного рішення.
Доводи позивача щодо відсутності у Дрогобицької ОДПІ статусу контролюючого органу у розглядуваних правовідносинах також підлягають відхиленню як неспроможні. 
Згідно з пунктом 41.1 статті 41 ПК контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
За змістом пункту 63.3 статті 63 ПК з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
З аналізованих законодавчих положень випливає, що контролюючим органом у розумінні ПК є центральний орган доходів і зборів, будь-який його територіальний орган як за місцем основного обліку платника, так за місцем його неосновного обліку (у тому числі за місцем реєстрації його підрозділів, знаходженням майна тощо), який здійснює адміністрування будь-якого виду податку.
Отже, в силу факту перебування ПАТ «Укрнафта» на обліку у Дрогобицькій ОДПІ зі сплати рентної плати за користування надрами для видобування нафти та природного газу відповідач є контролюючим органом по відношенню до ПАТ «Укрнафта».
Твердження ПАТ «Укрнафта» про те, що вжиття заходів з вилучення готівки належить виключно до повноважень податкового керуючого, також не відповідають нормам податкового законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини. Адже у пункті 32 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК суб'єктом прийняття рішення про стягнення готівки визначено саме керівника контролюючого органу.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові акти зі спору ґрунтуються на неправильному правозастосуванні. У той же час оскільки обставини даної справи установлені судами повно і правильно, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, як це передбачено статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
З Дрогобицької ОДПІ  підлягає стягненню судовий збір у сумі 5846,40 грн., сплату якого було відстрочено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.11.2015.
Керуючись статтями 94, 160, 167, 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - задовольнити.   
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
У позові Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області судовий збір в сумі 5846,40 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 40 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 31210255700007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)».
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий:                                         ___________________  Н.Є. Маринчак 

Судді:                                                              ___________________  О.В. Вербицька

___________________  Ю.І. Цвіркун