ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

 22 лютого 2016 року                               м. Київ                    справа № 800/481/15 

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддів: | Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Пасічник С.С., Ситникова О.Ф., Тракало В.В.,
секретар судового засідання Малина Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні           відповідача - Генерального прокурора України про визнання незаконним та скасування рішення,
в с т а н о в и л а :
18 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого адміністративного суду     України з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України     (далі - Комісія), в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Комісії              від 16 листопада 2015 року №76/вп-15 про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду м. Києва на один місяць.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення від 16 листопада 2015 року №76/вп-15 було прийнято відповідачем в порушення вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 4 статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), статей 154 - 158 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), Регламенту Комісії, затвердженого рішенням Комісії від 08 червня 2011 року № 1802/зп-11 (далі - Регламент), оскільки матеріали досудового слідства, надані до клопотання Генерального прокурора України від 22 жовтня 2015 року про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду м. Києва на один місяць, фактично не відповідають тим обставинам, які існували на момент подання такого клопотання на розгляд до Комісії та жодним чином не підтверджують наведені у ньому ризики. 
Крім того, позивач зазначає, що рішення Комісії про відсторонення ОСОБА_6 від посади строком на два місяці, яке є первинним для подальшого продовження відсторонення, скасоване постановою Вищого адміністративного суду України, а отже продовження строку відсторонення є незаконним.  
Представник відповідача у письмових запереченнях на позов зазначив, що доводи позивача про необґрунтованість клопотання Генерального прокурора України щодо продовження строку його відсторонення від посади судді Печерського районного суду          м. Києва спростовуються матеріалами досудового розслідування. Комісія, розглядаючи клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення    ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду м. Києва, діяла в межах           Закону № 2453-VI, Регламенту та надала оцінку відповідності клопотання вимогам статті 155 КПК України. Комісія дійшла висновку, що мотиви, наведені Генеральним прокурором України у клопотанні про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади судді, є обґрунтованими і підтвердженими матеріалами кримінального провадження, що містять докази, які у сукупності можуть вказувати на вчинення суддею кримінального правопорушення. З огляду на викладене, просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. Представник третьої особи оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просив у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників осіб, що беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів встановила наступне.
Постановою Верховної Ради України від 03 лютого 2011 року № 2990-VІ ОСОБА_6 обрано на посаду судді Печерського районного суду м. Києва безстроково.
10 липня 2015 року Генеральний прокурор України звернувся до Комісії з клопотанням про відсторонення позивача від посади строком на два місяці. Мотиви застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження обґрунтовані тим, що ОСОБА_6, продовжуючи займати посаду судді Печерського районного суду м. Києва, має змогу незаконними засобами впливати на свідків, окремі з яких, такі як секретар і помічник судді, йому підпорядковуються, та на інших учасників кримінального провадження. Окрім цього, обіймаючи посаду судді Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_6 матиме можливість доступу до судових справ, у тому числі тієї, за постановлення неправосудного рішення у якій його обвинувачують, а також іншим чином створювати перешкоди досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.
Рішенням Комісії від 18 серпня 2015 року №51/вп-15 було задоволено клопотання Генерального прокурора України та відсторонено ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду м. Києва строком на два місяці у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
В подальшому, строк відсторонення від посади судді Печерського районного суду       м. Києва ОСОБА_6 було продовжено.
22 жовтня 2015 року Генеральний прокурор України звернувся до Комісії з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 строком на один місяць. В клопотанні зазначено, що на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 375 Кримінального кодексу України.
Зі змісту клопотання вбачається, що воно, крім твердження про неможливість завершити досудове розслідування до спливу строку відсторонення судді від посади, ґрунтується на підставах, аналогічних тим, які наведені у клопотанні від 10 липня 2015 року.
16 листопада 2015 року Комісія прийняла рішення №76/вп-15, яким клопотання Генерального прокурора України від 22 жовтня 2015 року задовольнила, продовжила строк відсторонення ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду м. Києва строком на один місяць у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
У вказаному рішенні зазначено, що мотиви, наведені Генеральним прокурором України у клопотанні про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади судді, є обґрунтованими, оскільки обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існування. Перебуваючи на посаді судді Печерського районного суду м. Києва та користуючись наданими йому владними повноваженнями, ОСОБА_6 як суддя матиме доступ до судових справ, зокрема, до тієї, яка є предметом дослідження у кримінальному провадженні, та іншої документації суду. Також, існують ризики можливого впливу       ОСОБА_6 як судді на свідків, окремі з яких, такі як секретар та помічник судді, йому підпорядковуються. 
Як вбачається з матеріалів справи, Вищий адміністративний суд України постановою від 26 листопада 2015 року рішення Комісії від 18 серпня 2015 року № 51/вп-15 про первинне відсторонення позивача від посади на два місяці визнав незаконним та скасував.
Не погоджуючись із рішенням Комісії від 16 листопада 2015 року №76/вп-15, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із даним адміністративним позовом.
Розглядаючи дану справу, суд оцінює оскаржуване рішення, дії відповідача на відповідність статті 19 Конституції України, статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 49 Закону № 2453-VI визначено суть недоторканності судді. Так, відповідно до частин 3 та 4 цієї статті судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором України або його заступником.
Суддя може бути відсторонений від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України виключно в порядку, встановленому цим Законом. Таке відсторонення здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на строк не більше двох місяців.
Продовження строку відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в тому ж порядку на строк не більше одного місяця. Клопотання про продовження строку такого відсторонення судді від посади подається не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.
Статтею 154 КПК України визначено загальні положення відсторонення від посади. Відповідно до частини 2 цієї статті відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.
Відсторонення судді від посади здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України в порядку, встановленому законодавством (частина 3 статті 154 КПК України).
Розділом XV Регламенту визначено порядок прийняття рішення про відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
Комісія приймає рішення про відсторонення судді від посади на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України в порядку, встановленому Законом, та з урахуванням положень КПК України (пункт 15.1 Регламенту).
Відповідно до частини 1 статті 158 КПК України прокурор має право звернутися з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади, яке розглядається в порядку, передбаченому статтею 156 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 15.10 Регламенту Комісія продовжує строк відсторонення судді від посади на підставі відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора України про продовження цього строку. Строк продовження відсторонення судді не може становити більше одного місяця. Клопотання про продовження строку відсторонення судді від посади подається не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про продовження строку відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.
Зі змісту наведених норм КПК України, Закону №2453-VI та Регламенту слідує висновок, що суддю може бути відсторонено від посади на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України на строк не більше двох місяців та продовжено строк його відсторонення у тому ж порядку на строк не більше одного місяця.
Пунктом 15.11 Регламенту передбачено, що питання про внесення на розгляд Комісії клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення судді від посади вирішується в порядку, визначеному пунктами 15.2 - 15.4 цього Розділу. Розгляд клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення судді від посади здійснюється Комісією в порядку, передбаченому пунктами 15.5 та 15.6 цього Розділу.
Частиною другою статті 155 КПК України, пунктом 15.6 Регламенту передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення судді від посади Комісія повинна дослідити: обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на такі обставини; обставини, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. 
Орган, який відсторонив особу від посади, може продовжити таке відсторонення у порядку, передбаченому статтею 156 КПК України, а за правилами частини другої статті 158 цього Кодексу він відмовляє у продовженні строку відсторонення, якщо прокурор не доведе, що продовжують існувати обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, та сторона обвинувачення не мала неможливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Аналізуючи зміст частини другої статті 155 та частини другої статті 158 КПК України, суд зазначає, що перелік обставин, які можуть бути покладені в обґрунтування клопотання про відсторонення судді від посади та продовження строку такого відсторонення, є різними. Зокрема, крім констатації збереження обставин, що слугували первинному відстороненню, у разі його продовження, доведенню підлягає неможливість досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попереднього рішення про відсторонення.
Оскільки первинне відсторонення ОСОБА_6 мало на меті унеможливити вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, запобігти створенню перешкод досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та протиправному перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, то клопотання про продовження відсторонення повинно було містити не тільки посилання на існування попередніх обставин, а й доводи неможливості іншими способами забезпечити досягнення поставлених слідством цілей.
У клопотанні Генерального прокурора йдеться про неможливість у строк відсторонення завершити досудове розслідування з переліком проведення слідчих і процесуальних дій, однак без обґрунтування їх вчинення, інакше ніж шляхом продовження відсторонення судді від посади.
Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на те, що підставою для ухвалення оскаржуваного рішення було продовження існування обставин, які стали підставою для первинного відсторонення від посади, та з урахуванням факту визнання незаконним та скасування попереднього рішення про таке відсторонення, колегія суддів дійшла висновку, що Комісія діяла не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 160 - 163, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Адміністративний позов ОСОБА_6 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Генерального прокурора України про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №76/вп-15 від 16 листопада 2015 року про продовження строку відсторонення ОСОБА_6 від посади судді Печерського районного суду міста Києва на один місяць у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

   Головуючий:                                                             Я.Л. Іваненко

  Судді:                                                                       М.І. Мойсюк

                                                                                               С.С. Пасічник

                                                                                               О.Ф. Ситников

                                                                                               В.В. Тракало