П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 березня 2016 року | | м. Київ
Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого | Жайворонок Т.Є., | |
суддів: | Барбари В.П., | Потильчака О.І., |
| Берднік І.С., | Шицького І.Б.,- |
| Колесника П.І., | |
за участю представників:
ОСОБА_7 - ОСОБА_8,
ОСОБА_9 - ОСОБА_10,
ОСОБА_11 - ОСОБА_12,
акціонерного товариства «Реверта» (далі - АТ «Реверта») - Пророка В.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 липня 2014 року та постанови Вищого господарського суду України від 12 січня                2015 року у справі № К2/107-12/13 за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема» (далі - ТОВ «Нісема»), треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_15, про визнання частково недійсним статуту товариства та зобов'язання передати майно; за зустрічним позовом ТОВ «Нісема» до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ «Реверта», про визнання права власності на нерухоме майно; за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору АК «Реверта» до ОСОБА_7, ТОВ «Нісема» про визнання частково недійсним статуту товариства та визнання права власності на нерухоме майно, 
в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є єдиним учасником ТОВ «Нісема», статутний фонд якого формується за рахунок внесення нею до його складу нежитлового приміщення загальною площею                      1 032,30 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - спірне майно), яке передано ТОВ «Нісема» за актом приймання-передачі від 19 березня 2012 року. Право власності на це майно зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2011 року, яку у подальшому було скасовано, правові підстави для формування ОСОБА_7 статутного капіталу ТОВ «Нісема» за рахунок спірного майна відсутні. ОСОБА_7 просила визнати недійсним статут ТОВ «Нісема», зареєстрований 15 березня                       2012 року, у частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу спірного майна та зобов'язати повернути це майно. 13 листопада 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про відмову від позову та припинення провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
ТОВ «Нісема» звернулося до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_7 безпідставно і протиправно не визнає та оспорює право власності товариства на спірне майно. Просило визнати за ним право власності на зазначене майно. 13 листопада 2013 року ТОВ «Нісема» звернулося до суду із заявою про відмову від зустрічного позову та припинення провадження у справі на підставі п. 4             ст. 80 ГПК.
28 листопада 2013 року АТ «Реверта» (попереднє найменування - акціонерне товариство «Парекс Банка» (далі - АТ «Парекс Банка») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ТОВ «Нісема» посилаючись на те, що статут ТОВ «Нісема» в частині формування статутного капіталу за рахунок спірного майна не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки з 23 серпня 2007 року це майно передано ОСОБА_9  в іпотеку АТ «Парекс Банка», на час затвердження статуту ТОВ «Нісема» на майно звернуто стягнення, відсутня згода іпотекодержателя на передачу майна до статутного капіталу товариства. Крім того, невизнання та оспорення права власності АТ «Реверта» на це майно з боку ТОВ «Нісема» та ОСОБА_7 є безпідставним і протиправним. АТ «Реверта» просило визнати недійсним статут ТОВ «Нісема», зареєстрований 15 березня 2012 року, у частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу спірного майна та визнати за ним право власності на це майно.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Останнім рішенням Господарського суду Київської області від 26 грудня               2013 року:
1. У задоволенні первісного позову ОСОБА_7 до ТОВ «Нісема» про визнання частково недійсним статуту товариства та зобов'язання передати майно відмовлено.
2.  Прийнято відмову ТОВ «Нісема» від зустрічного позову до                    ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно і припинено провадження у справі у цій частині.
3.  Позов АТ «Реверта» задоволено повністю.
4.   Визнано недійсним статут ТОВ «Нісема», зареєстрований Тетіївською районною державною адміністрацією Київської області 15 березня 2012 року, в частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу нежитлового приміщення загальною площею 1 032, 30 кв. м, розташованого в будинку АДРЕСА_1.
5. Визнано право власності за АТ «Реверта» (АТ  «Парекс Банка») на зазначене майно, що становить 13/100 (тринадцять сотих) від всього домоволодіння (з відповідним описом приміщень).
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 липня                    2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - АТ «Реверта» скасовано та прийнято рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року постанову апеляційного суду скасовано в частині повного задоволення апеляційних скарг ОСОБА_7 та в частині скасування рішення суду першої інстанції і прийняття нового рішення про відмову АТ «Реверта» у позові. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін. В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін. У задоволенні клопотання ОСОБА_9 про припинення провадження у справі відмовлено. 
У заяві про перегляд з підстав, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 111^16 ГПК, ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанови судів апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у справі припинити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, що призвело до порушення правил підвідомчості справ. У доповненнях до заяви ОСОБА_7 зазначає про допущення судом касаційної інстанції порушення процесуального права, посилаючись на правову позицію, викладену в  постанові Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року у справі № п/800/166/15.
В обґрунтування заяви надано копії постанов Вищого господарського суду України від 15 грудня 2015 року № 914/4302/14, від 22 грудня 2015 року                                № 922/1038/14. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом положень ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді касаційної інстанції) у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу. Персональний склад суду для розгляду конкретної справи визначається автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності розподілу справ під час реєстрації в суді позовних заяв, клопотань та скарг. 
Згідно зі ст. 2№ ГПК у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу, що забезпечує, зокрема, об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді. 
Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом. 
Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до ст. 4^6 ГПК перегляд у касаційному порядку рішень місцевих і апеляційних господарських судів здійснюється Вищим господарським судом України колегією суддів у складі трьох або більшої непарної кількості суддів. Суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретної справи визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 2№  цього Кодексу.
Отже, аналіз наведених процесуальний норм дає підстави для висновку, що   законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у касаційному суді, так само як і  заміну судді, який в силу поважності причин не може брати участь у розгляді справи (перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні чи закінчення терміну повноважень), на інших суддів цього суду, лише через автоматизовану систему документообігу за принципом вірогідності.
У справі, що розглядається, касаційну скаргу АТ «Реверта» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 липня 2014 року  прийнято до провадження   відповідно до ухвали Вищого господарського суду України від                       5 вересня 2014 року у складі колегії суддів: головуючого - Козир Т.П. (доповідач), суддів Гольцової Л.А., Кролевець О.А.
Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від                  6 листопада 2014 року № 08.03-04/1562 у зв'язку з відпусткою судді Козир Т.П. призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи.
Подальший розгляд справи відбувся у складі колегії суддів: головуючого - Губенко Н.М., суддів Барицької Т.Л. (доповідач), Картере В.І.
Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 3 грудня  2014 року № 45-р на підставі заяви суддів Губенко Н.М., Барицької Т.Л., Картере В.І. щодо формування розширеного складу колегії суддів для розгляду зазначеної справи сформовано колегію суддів у складі: Євсікова О.О. - головуючий, судді: Барицька Т.Л., Гольцова Л.А., Губенко Н.М., Іванова Л.Б., Картере В.І., Козир Т.П.
Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 18 грудня 2014 року № 49-р у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Козир Т.П. для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: Євсікова О.О. - головуючий, судді: Барицька Т.Л., Гольцова Л.А., Губенко Н.М., Іванова Л.Б., Картере В.І., Кролевець О.А.
Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 29 грудня 2014 року № 54-р у зв'язку із виходом з лікарняного судді Козир Т.П. для розгляду зазначеної справи сформовано колегію суддів у складі: Євсікова О.О. - головуючий, судді - Барицька Т.Л., Гольцова Л.А., Губенко Н.М., Іванова Л.Б., Картере В.І.,               Козир Т.П. 
Саме у складі цієї колегії було розглянуто касаційну скаргу АТ «Реверте» та прийнято оскаржувану постанову Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
У рішенні у справі «Занд проти Австрії» Комісія висловила думку, що термін «судом,  встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну  структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних  категорій  судів (...)». 
Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11).
Ураховуючи, що у справі, яка розглядається, в суді касаційної інстанції  колегію суддів було сформовано без застосування автоматизованої системи документообігу за принципом вірогідності, судова палата у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що постанову Вищого господарського суду України від               12 січня 2015 року було прийнято з порушенням вимог щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Згідно із ст. 111^23 ГПК України справи розглядаються Верховним Судом України за правилами, визначеними розділом ХІІ№ цього Кодексу, з особливостями, встановленими розділом ХІІІ.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 111^10 ГПК України порушення процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом у незаконному складі колегії суддів. 
За таких обставин постанова Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції. 
Керуючись ст.ст. 111^23 , 111^24 , 111^25 ГПК, Судова палата у господарських справах 
п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 липня 2014 року та постанови Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року у справі № К2/107-12/13 задовольнити частково.
Постанову Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року скасувати.
Справу № К2/107-12/13 передати на новий розгляд до Вищого господарського суду України. 
Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої                   п. 4 ч. 1 ст. 111^16  ГПК. 

Головуючий | Т.Є. Жайворонок
Судді: | В.П. Барбара
| І.С. Берднік
| П.І. Колесник
| О.І. Потильчак
| І.Б. Шицький