ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  міста КИЄВА _01025,  _м. _Київ,  _вул. _Десятинна,  _4/6, _тел. _278-43-43
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
10 січня 2011 року                                                                       № 2а-207/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьова О.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами 
| ОСОБА_1
до | Кабінету Міністрів України
про | визнання протиправною, скасування Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»та визнання такою, що не відповідає та суперечить правам, інтересам та свободам, визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
06 січня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до КМ України про визнання протиправною, скасування Постанови КМ України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», визнання такою, що не відповідає та суперечить правам, інтересам та свободам ОСОБА_1 (стягувача по рішенню Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2007 року по заяві № 25476/02 «ОСОБА_1 проти України»), визнання протиправними дій по покладенню (наданню) постановою КМ України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»Міністерству юстиції України функцій органу, відповідального за виконання рішень Європейського суду з прав людини такими, що не відповідають та суперечать правам, інтересам та свободам ОСОБА_1 (стягувача по рішенню Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2007 року по заяві № 25476/02 «ОСОБА_1 проти України»), визнання протиправними дій КМ України по покладенню (передачі) на Міністерство юстиції України своїх обов’язків боржника по рішенню Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2007 року по заяві № 25476/02 «ОСОБА_1 проти України», зобов’язання КМ України протягом десяти днів з дня вступу в законну силу рішення суду по даній справі вжити дії та  прийняти рішення, яким розподілити функції між різними державними органами по забезпеченню представництва України в Європейському суді з прав людини та по виконанню рішень Європейського суду з прав людини в Україні, зобов’язання КМ України вжити протягом десяти днів з дня вступу в законну силу рішення суду по даній справі дії та прийняти рішення, яким постановити, що боржником по рішенню Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2007 року по заяві № 25476/02 «ОСОБА_1 проти України»є Кабінет Міністрів України –Уряд України, як встановлено ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року № 6-70/10 та підтверджено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2010 року № 22-3964. 
Пунктом п’ятим ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення). 
Водночас, суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, який діяла до 30 липня 2010 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 30 липня 2010 року). 
В силу ч. 2 ст. ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент подання позову) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
З огляду на відсутність спеціального строку для оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, до набрання чинності відповідних змін в Кодексі адміністративного судочинства України був встановлений загальний річний строк звернення до суду, зокрема для оскарження постанови Кабінету Міністрів України, а після набрання чинності змін до Кодексу адміністративного судочинства України 30 липня 2010 року був встановлений загальний шестимісячний строку звернення до суду.
Строк для оскарження нормативно –правового акта починається з дня офіційного опублікування нормативно –правового акта. 
Позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». 
Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»була офіційно опублікована в Офіційному віснику України № 22 (14 червня 2006 року) (ст. 1655 ). 
Таким чином, після офіційного оприлюднення Постанови будь-яка особа, що вважала, що відповідні Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є незаконними, мала можливість оскаржити їх у встановленому законодавством порядку. 
Із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва 06 січня 2011 року, тобто після спливу строку для оскарження зазначеної постанови з моменту її офіційного оприлюднення. 
Посилання ОСОБА_1 в позовній заяві на те, що строк звернення до суду нею не пропущений, оскільки про порушення своїх права вона дізналась з ухвали Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року по справ № 6-70/10, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2010 року по справі № 22-3964, визнаються безпідставними, оскільки посилання судів при ухваленні рішень на положення законодавства та застосування певних правових норм до спірних правовідносин не тягне за собою права такої особи на звернення з адміністративним позовом щодо оскарження нормативно-правового акта, який було застосовано при вирішенні іншої справи.
Клопотань та заяв про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності причини пропуску строку звернення до суду із наданням підтверджуючих доказів позивачем не надано. 
Законом України «Про судоустрій і статус суддів»від 07 липня 2010 року № 2453-VІ були внесені зміни в Кодекс адміністративного судочинства України, які набрали чинності з 30 липня 2010 року. 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції після 30 липня 2010 року, яка діяла на момент звернення позивача до суду) адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. 
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі. 
Частиною третьою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
З огляду на вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду. 
Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 107, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя - 

У Х В А Л И В:                                            
1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду. 
2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надіслати особі, яка її подала.
3. Роз’яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
4. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть повернуті їм супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.
5. У випадку оскарження ухвали позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.  185 –ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно. 

Суддя                                                                 О.В. Дегтярьова