ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2016 р.                               м. Київ                                        К/800/34717/15 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
| Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
| Головчук С.В.,
| Ліпського Д.В.,
секретаря Горбатюка В.С.,
за участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року,
встановив:
У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (далі - ТУ ДСА в Харківській області) та просила:
- визнати неправомірними дії ТУ ДСА в Харківській області щодо ненарахування і невиплати заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по день винесення рішення відповідно до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів";
- зобов'язати ТУ ДСА в Харківській області зробити перерахунок заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по день винесення рішення відповідно до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років тощо);
- зобов'язати ТУ ДСА в Харківській області нарахувати і виплатити на недоплачену суму заробітної плати за період роботи з 26 жовтня 2014 року по день винесення рішення компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".
Позов обґрунтувала тим, що підпунктом 59 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру" (офіційно опублікований 25 жовтня 2014 року) частину першу статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено абзацом другим, згідно з яким розмір її посадового окладу, як помічника голови місцевого суду (п'ята категорія посад державних службовців), встановлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, помноженому на коефіцієнт 1,3. Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" на Кабінет Міністрів України був покладений обов'язок у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Проте Уряд ці вимоги не виконав і заробітна плата не виплачується їй відповідно до норм Закону, які набрали чинності з 26 жовтня 2014 року. Вважала неправомірною відмову ТУ ДСА в Харківській області у перерахунку і виплаті їй заробітної плати у розмірі, встановленому частиною першою статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII, оскільки ця норма Закону не ставить працівників апаратів судів у залежність від визначення механізму її реалізації підзаконними актами Кабінету Міністрів України та законами про Держбюджет України.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, а саме: визнати неправомірними дії ТУ ДСА в Харківській області та зобов'язати його здійснити перерахунок і виплату заробітної плати, залишивши без розгляду позовну вимогу про зобов'язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Зазначає про порушення судами практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Кечко проти України" і "Будченко проти України"), який неодноразово наголошував на тому, що держава не вправі посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, та що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника,  передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, суди не навели жодного обґрунтування, чому заробітна плата не виплачується їй відповідно до спеціальної норми статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
В запереченні на касаційну скаргу ТУ ДСА в Харківській області просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість. Серед іншого, вказує на те, що вирішення порушеного позивачем питання виходить за межі компетенції відповідача, так як передусім потребує законодавчого врегулювання.
Справа розглядається за відсутності позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 21 липня 2004 року працювала в Комінтернівському районному суді м. Харкова на посаді секретаря судового засідання з присвоєнням 11 рангу, що відповідає шостій категорії посад державних службовців, а з 4 лютого 2015 року по теперішній час - на посаді помічника голови суду з присвоєнням 10 рангу, що відповідає п'ятій категорії посад державних службовців.
Згідно із штатним розписом Комінтернівського районного суду м. Харкова на 2014 рік і 2015 рік посадовий оклад секретаря судового засідання та помічника судді складав 1218 грн, виходячи з якого позивачу у спірний період нараховувалась заробітна плата, включаючи доплату за ранг, надбавки за вислугу років та за високі досягнення у праці, премії.
Частиною першою статті 144 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону від 07.07.2010 р. було передбачено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.
Відповідно до частини п'ятої статті 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону від 07.07.2010 р. і частини шостої статті 152 цього Закону в редакції Закону від 12.02.2015 р. правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу". Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.
Згідно з частиною сьомою статті 33 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частиною другою статті 8 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" також встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті (умови розміру оплати праці суддів), та частиною першою статті 10 цього Закону (розмір мінімальної заробітної плати).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47), згідно з якою (в редакції постанови, чинній до вересня 2015 року) посадовий оклад секретаря судового засідання становив 490 грн, помічника голови суду - 624 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 482 "Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету" встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати (у 2014 році і з 1 січня 2015 року - 1218 грн).
Підпунктом 59 пункту 5 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру" частину першу статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".
Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк - внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" пункт 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділ XIII цього Закону набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон України № 1697-VII "Про прокуратуру" офіційно опублікований в газеті "Голос України" 25 жовтня 2014 року.
Отже, з 26 жовтня 2014 року за працівниками апаратів судів було визнано право на посадові оклади у нових (підвищених) розмірах.
Водночас у Державному бюджеті України були відсутні кошти на фінансування посадових окладів у таких розмірах, а правові акти, видані на виконання Державного бюджету (кошториси, щомісячні розписи видатків тощо), не передбачали фінансового механізму реалізації згаданого права.
Абзац другий частин першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру" був прийнятий після прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". За загальноприйнятим у праві прийомом із усунення колізій між однопредметними законодавчими актами закон, що прийнятий пізніше, має пріоритет над законом, прийнятим раніше. Відтак, перший із названих Законів має пріоритет над другим. А отже, з огляду на принцип законності (пріоритет закону на підзаконними актами) правові акти, що прийняті на виконання Закону про Державний бюджет України на 2014 рік і суперечать Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосуванню не підлягають.
Таким чином, взявши на себе обов'язок із виплати посадових окладів у підвищених розмірах, але при цьому не внісши необхідних змін до закону про Держаний бюджет, держава допустила недобросовісність. Оскільки у відносинах виконання цього обов'язку державу представляють органи Державної судової адміністрації, то саме вони повинні нести відповідальність від імені держави. 
Викладене дозволяє дійти до висновку, що з 26 жовтня 2014 року працівники апаратів судів мають право на посадові оклади у розмірах, визначених абзацом другим частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру". 
Виходячи з правової позиції, наведеної в постанові  Верховного Суду України від 22 травня 2013 року (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 31701325), та висловленої Європейським судом з прав людини в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», це право підлягає реалізації і захисту незважаючи на те, що Законом про Державний бюджет України на 2014 рік видатків на ці потреби не було передбачено.
З 1 січня 2015 року набрали чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 79-VIII, яким внесено зміни до Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 р. № 2456-VI, і Закон України від 28.12.2014 р. № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік", якими встановлено, що норми і положення частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Отже, Бюджетний кодекс України із змінами і Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" по-іншому врегульовували відносини в частині визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів і, враховуючи, що ці закони були прийняті 28 грудня 2014 року, тобто пізніше, ніж Закон України "Про прокуратуру", то вони мають пріоритет у застосуванні.
Проте делеговане Кабінету Міністрів України з 1 січня 2015 року повноваження щодо визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів Уряд виконав лише у вересні 2015 року, прийнявши постанову від 02.09.2015 р.          № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (набрала чинності з 9 вересня 2015 року), якою внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 шляхом затвердження нової схеми посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів залежно від місячного посадового окладу (коефіцієнту від місячного посадового окладу) судді місцевого суду.
З 29 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12.02.2015 р. № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", яким Закон України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції.
В абзаці другому частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 192-VIII закріплено аналогічну норму про те, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. 
Наведене положення не передбачає повноважень Кабінету Міністрів України щодо регулювання розміру посадових окладів працівників апаратів судів.
Підпунктом 2 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити в межах своїх повноважень перегляд та скасування нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
2 березня 2015 року, тобто після прийняття Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", був прийнятий Закон України № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Підпунктом 12 пункту 1 Закону № 217-VIII з абзацу третього пункту 9 Закону про Державний бюджет України на 2015 рік було виключено посилання на частину третю статті 69, статтю 129, частину першу статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігши при цьому загальне посилання на положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Внісши такі зміни, законодавець фактично повторно прийняв абзац третій пункту 9 Закону про Державний бюджет України на 2015 рік, яким Кабінету Міністрів України делеговано право визначати розмір посадових окладів працівників апаратів судів.
Проте Закон України від 02.03.2015 р. № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" набрав чинності з 13 березня 2015 року, а Закон України від 12.02.2015 р. № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" - з 29 березня 2015 року, тому останній із названих законів почав справляти вплив на розмір посадових окладів працівників апаратів судів з урахуванням положення абзацу третього пункту 9 Прикінцевих положень Закону про Державний бюджет України на 2015 рік: розмір окладів визначався безпосередньо Законом України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатись відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 9 вересня 2015 року - відповідно до абзацу другого частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".
Таким чином, позов ОСОБА_4 в межах заявлених позовних вимог підлягав задоволенню з 26 жовтня 2014 року по 2 червня 2015 року.
При перерахунку заробітної плати ОСОБА_4 слід виходити з підвищеного розміру посадового окладу, а розмір інших доплат, надбавок і премій, які входять до структури заробітної плати, визначити в межах затвердженого фонду оплати праці.
З огляду на викладене висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для перерахунку позивачу заробітної плати, виходячи з підвищеного розміру посадового окладу, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
У зв'язку з цим та виходячи з приписів статті 229 КАС України, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог про визнання неправомірними дій ТУ ДСА в Харківській області та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату заробітної плати підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.
Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, то заявивши у касаційній скарзі клопотання про залишення позову в цій частині без розгляду, позивач не зазначила жодної з підстав, наведених у статті 155 КАС України, для вчинення судом касаційної інстанції такої процесуальної дії.
За наведених обставин справа в цій частині підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для її вирішення з урахуванням задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 221, 223, 227, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року.
Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_4 у проведенні перерахунку і виплати заробітної плати.
Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_4 з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 02 червня 2015 року виходячи з розміру  посадового окладу, визначеного згідно з абзацом другим частини першої статті 147 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", виплативши різницю в нарахованих сумах з урахуванням виплачених коштів.
Справу в частині позовної вимоги про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: | Черпак Ю.К.
| Головчук С.В.
| Ліпський Д.В.