П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

 17 лютого 2016 року								             м. Київ

               Судові палати у цивільних та господарських справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого | Гуменюка В.І., | |
суддів: | Барбари В.П., | Колесника П.І., | Романюка Я.М.,
| Берднік І.С., | Лященко Н.П., | Сеніна Ю.Л.,
| Ємця А.А., | Охрімчук Л.І., | Сімоненко В.М.,
| Жайворонок Т.Є., | Потильчака О.І., | Яреми А.Г.,
за участю представника публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - Бажукова Андрія Костянтиновича та прокурора Сахно Наталії Вікторівни, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Вінниці до товариства з обмеженою відповідальністю «Оспром», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л и:

У травні 2012 року заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк») в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Оспром» (далі - ТОВ «Оспром»), ОСОБА_1., ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (далі - АКБ «Трансбанк») та ТОВ «Оспром» укладено кредитний договір зі змінами, внесеними додатковими угодами від 17 серпня 2007 року № 1, 10 березня 2009 року № 2,   7 квітня 2009 року № 3 та додатковими угодами, укладеними між ПАТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Оспром» від 30 червня і 4 грудня 2009 року, 22 січня, 11 березня, 6 серпня, 30 вересня та 5 листопада 2010 року. За умовами цього договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у розмірі 5 млн грн. зі щомісячною сплатою процентів та кінцевим терміном повернення до               28 вересня 2011 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором 30 травня 2007 року між АКБ «Трансбанк» та ТОВ «Оспром» укладено іпотечний договір, а також укладено договір іпотеки із ОСОБА_2. 8 травня 2009 року між АКБ «Трансбанк» та ПАТ «Укрексімбанк» укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором, а 8 липня 2009 року - договори відступлення прав за договорами іпотеки. 7 вересня 2009 року між ПАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки, 11 березня 2010 року між ними укладено додаткову угоду до договору поруки.  
Посилаючись на зазначені обставини та невиконання ТОВ «Оспром» зобов'язань за кредитним договором, унаслідок чого станом на 10 жовтня     2012 року утворилась заборгованість у розмірі 6 млн 715 тис. 801 грн 25 коп, з яких 4 млн грн - основний борг, 1 млн 727 тис. 13 грн 15 коп. - проценти за користування кредитом, 18 тис. 225 грн - комісія, 970 тис. 563 грн 10 коп - пеня, ПАТ «Укрексімбанк» просило задовольнити його позовні вимоги та стягнути солідарно з ТОВ «Оспром», ОСОБА_1. і ОСОБА_2 на користь банку зазначену суму заборгованості.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 6 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 залишено без розгляду.
У процесі розгляду справи ПАТ «Укрексімбанк» неодноразово збільшувало позовні вимоги та на підставі заяви від 12 лютого 2014 року просило стягнути солідарно з ТОВ «Оспром» і ОСОБА_1. заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 млн 32 тис. 668 грн 31 коп, з яких 4 млн грн - основний борг, 2 млн 850 тис. 260 грн 36 коп. - проценти за користування кредитом, 11 тис. 325 грн - комісія, 2 млн 171 тис. 82 грн 95 коп - пеня.  
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року, позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Оспром» на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» в                м. Вінниці заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 млн 517 тис.   377 грн 57 коп, з яких 4 млн грн - основний борг, 879 тис. 974 грн 22 коп. - проценти за користування кредитом, 11 тис. 325 грн - комісія, 626 тис. 78 грн 35 коп. - пеня, у решті позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року касаційну скаргу ПАТ «Укрексімбанк» відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року залишено без змін.
У вересні 2015 року до Верховного Суду України звернулося ПАТ «Укрексімбанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), унаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення в подібних правовідносинах, та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.
На підтвердження підстав подання заяви про перегляд судових рішень заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року і 9 квітня 2014 року, постанови Вищого господарського суду України від 4 жовтня, 13 грудня      2005 року, 5 липня 2007 року, 8 грудня 2009 року, 12 січня 2011 року, 7 лютого 2012 року, 19 лютого 2014 року, постанову Верховного Суду України               від 6 листопада 2007 року, постановлену ним як судом касаційної інстанції, постанови Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа             № 6-116цс13), 19 березня 2014 року (справа № 6-20цс14) і 1 липня 2015 року (справа № 6-331цс15), постанову Пленуму Верховного Суду України                від 18 грудня   2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство», постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань». 
У своїй заяві ПАТ «Укрексімбанк» просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ       від 15 липня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області             від 26 березня 2015 року та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року в частині відмови в задоволенні позову до ТОВ «Оспром» про стягнення процентів за користування кредитом за період з         29 вересня 2011 року по 31 січня 2014 року й ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укрексімбанк» та прокурора, перевіривши наведені в заяві доводи, судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Частинами першою і другою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів.
У справі, яка переглядається, виник спір щодо неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, сторонами якого є дві юридичні особи.
Заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці звернувся до суду із позовом до ТОВ «Оспром» та ОСОБА_1. про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. 
На підставі рішення від 10 лютого 2015 року, яке набрало законної сили, Вінницький міський суд Вінницької області відмовив в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1. і задовольнив вимоги до ТОВ «Оспром», стягнувши з останнього існуючу кредитну заборгованість.
Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.
Таким чином зазначена справа в частині позовних вимог заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці до ТОВ «Оспром» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Згідно з частиною першою статті 360^2 ЦПК України Верховний Суд України розглядає справи за правилами, встановленими главами 2 і 3 розділу V цього Кодексу.
Положеннями частини першої статті 340 ЦПК України передбачено, що судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.
Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України).
Оскільки суди попередніх інстацій розглянули справу в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, то ухвалені в справі судові рішення в частині позову заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці до ТОВ «Оспром» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають скасуванню із закриттям провадження в цій частині. 
Керуючись статтями 205, 355, 360^2, 360^3, 360^4 ЦПК України, судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л и:

Заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити частково.
Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року в частині позовних вимог заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Вінниці до товариства з обмеженою відповідальністю «Оспром» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, провадження в цій частині закрити.
Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті
355 ЦПК України.

Головуючий								В.І. Гуменюк

Судді:			В.П. Барбара				Л.І. Охрімчук

				І.С. Берднік				О.І. Потильчак

				А.А. Ємец					Я.М. Романюк

				Т.Є. Жайворонок				Ю.Л. Сенін

				П.І. Колесник				В.М. Сімоненко

				Н.П. Лященко				А.Г. Ярема