ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2016 р.                               м. Київ                              К/800/38982/14 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді                              Шведа Е.Ю.,
суддів                                                  Горбатюка С.А.,
                                                  Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання           Слободян О.М.,

за участю представника Генеральної прокуратури України Атаманюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за 
касаційною скаргою Прокуратури Чернівецької області 
на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року
у справі № 824/2436/13-а 
за позовом прокурора Кельменецького району Чернівецької області 
до Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, 
третя особа: ОСОБА_3, 
про визнання протиправним та скасування розпорядження,
встановив:
Прокурор Кельменецького району Чернівецької області звернувся до суду з позовом до Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області № 146 «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 19 квітня 2012 року.
Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі Прокуратура Чернівецької області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що районна державна адміністрація не наділена повноваженнями розпоряджатись землями за межами населеного пункту, що виділяються з метою будівництва та обслуговування житлового будинку. Крім того, зазначає, що оскільки земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить до категорії земель житлової і громадської забудови, відтак повинні бути розташовані тільки в межах населеного пункту відповідно до його Генерального плану, то надання земельної ділянки для вказаної мети поза межами населеного пункту не відповідає вимогам закону.
В судовому засіданні представник прокуратури касаційну скаргу підтримала, просила задовольнити її з підстав, викладених в ній.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, їх представників, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.
Судами встановлено, що розпорядженням голови Чернівецької обласної державної адміністрації від 11 червня 2010 року № 368-р створено обласну постійну комісію з питань реалізації обласною державною адміністрацією повноважень у галузі земельних відносин.
Вказаним розпорядженням також затверджено Положення про обласну постійну комісію з питань реалізації обласною державною адміністрацією повноважень у галузі земельних відносин, відповідно до якого постійна комісія створюється з метою розгляду на її засіданні матеріалів щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та інших питань у галузі регулювання земельних відносин, розпорядження якими відноситься до компетенції обласної державної адміністрації.
13 серпня 2010 року Чернівецька обласна державна адміністрація, враховуючи рішення обласної постійної комісії з питань реалізації обласною державною адміністрацією повноважень у галузі земельних відносин, надала районним державним адміністраціям доручення № 156-П здійснювати передачу та надавати земельні ділянки для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації за межами населених пунктів. Термін - постійно.
23 березня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до голови Кельменецької районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,10 га із земель запасу Нелиповецької сільської ради, по АДРЕСА_1, за межами населеного пункту, с. Нелипівці.
До вказаної заяви ОСОБА_3 додала: Рішення Нелипівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 28 грудня 2007 року «Про надання згоди на надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку»; Свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно від 27 грудня 2009 року на будинок загальною площею 112,60 кв.м., розташований за вказаною адресою; план землекористування.
Розпорядженням Кельменецької районної державної адміністрації від 19 квітня 2012 року № 146 «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» вирішено надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га на території Нелипівської сільської ради по АДРЕСА_1, за межами населеного пункту. 
Розроблений та погоджений комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність подати на розгляд районній державній адміністрації.
27 вересня 2013 року Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області листом за №10-08/348 повідомила прокуратуру Чернівецької області про те, що доручення Чернівецької обласної державної адміністрації № 156-П від 13 серпня 2010 року про делегування повноважень районним державним адміністраціям щодо розпорядження земельними ділянками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не відповідає вимогам ст.ст. 38 та 39 Земельного кодексу України.
Вважаючи спірне розпорядження відповідача протиправним, прокурор звернувся до суду з даним позовом про його скасування.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірне розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області відповідає вимогам закону, видане на підставі та в межах повноважень.
Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 116 КАС України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Абз. 1 п. 12 розд. X Перехідні положення ЗК України (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Ст. 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті..
Зі змісту наведеної норми вбачається, що районні державні адміністрації наділенні повноваженнями передавати земельні ділянки у власність чи користування тільки у випадках, визначених цією частиною статті.
Разом з тим, ч. 5 зазначеної статті ЗК України передбачено, що обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.
Вказана норма закону наділяє обласні державні адміністрації повноваженнями передавати земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, в тому числі за межами населеного пункту для всіх потреб, тобто без обмежень щодо категорії земель та потреб, для яких вона передається.
З наведеного слідує висновок, що районна державна адміністрація не наділена повноваженнями передавати земельні ділянки у власність чи користування для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, натомість такими повноваженнями наділена обласна державна адміністрація.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-71цс13, яка повинна враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 244^2 КАС України.
При цьому, суд касаційної інстанції не приймає до уваги наявність доручення № 156-П від 13 серпня 2010 року, згідно з яким районним державним адміністраціям передано повноваження щодо передачі земельних ділянок, зокрема, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, оскільки воно суперечить нормам ст. 122 ЗК України щодо повноважень органів державної влади та місцевого самоврядування розпоряджатись земельними ділянками, відтак з урахуванням принципу законності (ст. 9 КАС України) не може бути застосовано до спірних правовідносин.
Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на нормах законодавства і спростовується наявними матеріалами справи, у зв'язку з чим суди дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи встановлено повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.
Відповідно до ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу Прокуратури Чернівецької області задовольнити.
Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов прокурора Кельменецького району Чернівецької області до Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» № 146 від 19 квітня 2012 року.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 239^1 Кодексу адміністративного судочинства України.

          Судді: